ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року	 	Справа № 916/1768/21	
м.Одеса, проспект Шевченка,29
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді М.А. Мишкіної, 
суддів О.Ю.Аленіна, Л.В. Лавриненко

Розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу   керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси  
на ухвалу Господарського суду Одеської області від  05 липня 2021 року №916/1768/21 про повернення
позовної заяви Виконуючого обов`язки заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави  в особі:
- Одеської міської ради;
- Департаменту комунальної власності Одеської міської ради
до   Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
про   визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії
(склад учасників справи зазначений згідно оскаржуваної ухвали)

суддя суду першої інстанції:   Л.В. Степанова
час і місце постановлення  ухвали: 05.07.2021р., м. Одеса, господарський суд Одеської області    

встановив:

22.06.2021р.  виконуючий           обов`язки заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м.Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави  в особі Одеської міської ради,  Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до   Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,  в якому просив суд:
-  визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення №171-м/9 від 02.07.2018р. у вигляді платного користування нежитловим приміщенням першого та другого поверху, загальною площею 524.3кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 26а (Одеський дошкільний заклад Ясла-садок №170 Одеської міської ради Одеської області), укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Малиновським районним у м. Одесі відділом Пенсійного фонду України (правонаступник Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області);
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області звільнити та передати Департаменту комунальної власності Одеської міської ради нежитлове приміщення загальною площею 524.3кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул.Космонавтів, 26а.          
          В обґрунтування позовних вимог  прокурор, зокрема, зазначив, що  вищезазначені  приміщення (Одеський дошкільний заклад Ясла-садок №170 Одеської міської ради Одеської області) є об`єктом освіти, а відповідно до п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально- виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01 здача в оренду території,Ю будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям, іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов`язано із навчально-виховним процесом, не дозволяється. Надання послуг,  пов`язаних із забезпеченням  освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, ніяким чином не пов`язано з метою діяльності відповідача,  а згідно п.4.7 Договору від 02.07.2018р. об`єкт оренди передається Управлінню виключно для розміщення організації. Отже договір від 02.07.2018р. підлягає визнанню недійсним, а орендовані приміщення – звільненню відповідачем із їх передачею Департаменту комунальної власності Одеської міськради.  
З посиланням на норми ст.ст.10,11, 80 ЗУ «Про освіту», ст.12 ЗУ «Про дошкільну освіту», ст.ст.203, 204, 215, 228(ч.3), 236(ч.1), 216(ч.1) ЦК України,  ст.179(ч.7), 208(ч.ч.1,2) ГК України  прокурор  просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
          Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.06.2021р. позовну заяву залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення ухвали; роз`яснено виконуючому обов`язки заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.
          Залишаючи позовну заяву без руху, суд зазначив, що в якості доказів направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів  прокурором був наданий опис вкладення від 22.06.2021р., однак вказаний опис вкладення не містить номеру поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданим документами з описом вкладення відповідачу. Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою Кабміну України від 05.03.2009р. №270, зазначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися. Зазначений список поштових відправлень не відповідає вимогам пункту 61 Правил, а тому не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів. Враховуючи викладене, опис вкладення  від 22.06.2021р. без номеру поштового відправлення не є належними доказами направлення ГУПФ України в Одеській області позовної заяви та доданих до неї документів.            
          30.06.2021р. прокурор на виконання ухвали від 29.06.2021р. подав місцевому господарському суду  супровідний лист, в  додатки до якого, зокрема, надав опис вкладення у цінний лист на адресу ГУПФУ в Одеській області із проставленням на описі номеру поштового відправлення.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.07.2021р. (суддя Л.В. Степанова)  повернуто  позовну заяву   Виконуючого обов`язки заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до   Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії.   
Ухвала вмотивована посиланням на норми  ч.ч.4,6 ст.174 ГПК України та обґрунтована  наступним. В ухвалі   суду   від 29.06.2021р. було зазначено, з посиланням на п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, що  прокурором був наданий опис вкладення від 22.06.2021р., однак вказаний опис вкладення не містить номеру поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданим документами з описом вкладення відповідачу. 30.06.2021р. за вх.суду№17500/21 в.о. заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси звернувся до суду із супровідним листом, до якого надано докази направлення ГУПФУ в Одеській області позовної заяви та доданих до неї документів, а саме опис вкладення від22.06.2021р. В своєму листі в.о. заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси зазначає, що направляє до суду описи вкладення з вказівкою на номер поштового відправлення. Однак доданий до листа опис вкладення від 22.06.2021р. є тим самим описом вкладення від 22.06.2021р., що був доданий до позовної заяви та на підставі якого було залишено позовну заяву без руху з дописаним на ньому номером поштового відправлення. Враховуючи викладене, доданий до листа опис вкладення від 22.06.2021р. не є доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами. Отже позовна заява підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невиконанням позивачем  вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 29.06.2021р.   
Також суд в оскаржуваній ухвалі роз`яснив позивачу, що   повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
22.07.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду   надійшла апеляційна скарга керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси  на вищезазначену ухвалу (надіслана поштою 21.07.2021р.), в якій скаржник  просить суд  скасувати оскаржену ухвалу та  направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, зокрема, зазначив, що:
- прокурором усунуто недоліки позовної заяви шляхом вказівки працівником поштового відправлення номеру відповідного поштового відправлення на одному з екземплярів опису вкладення, засвідченого підписом та відбитком календарного штемпеля, чим повністю ідентифіковано поштові відправлення з описом вкладення усім учасникам справи;
- факт спрямування позовної заяви з додатками усім учасникам справи повністю підтверджено належними та допустимими доказами, доданими до позовної заяви та заявою про усунення недоліків позовної заяви, таким чином, повернення позовної заяви прокурору не відповідає вимогам закону;
- крім описів вкладення прокурором при поданні позовної заяви було надано також накладні та касові чеки АТ «Укрпошта». З аналізу норм ст.13 ЗУ «Про поштовий зв`язок», пункту 2 Правил №270 вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат) є доказами надіслання відповідного поштового відправлення. Така правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 10 вересня 2019 року у справі №925/410/19, постанові Верховного суду від 22.02.2019 у справі №910/7308/16, постанові від 20 червня 2018 року справа №820/1186/17;
-   оцінюючи зміст описів вкладення,   при відправці копій позовної заяви з додатками учасникам справи, працівник поштового відділення поставив свій підпис, проставив відбиток календарного штемпеля, тим самим засвідчивши відповідність вкладення опису. Зазначене вже свідчить про те, що зміст опису вкладення відповідає вмісту поштового відправлення. При цьому, на примірнику опису, що видавався прокурору, працівник поштового зв`язку не зазначив номер поштового відправлення, що на погляд прокурора не спростовує достовірність та відповідність опису вкладення змісту поштового відправлення, адже саме підпис працівника поштового відділення та відбиток календарного штемпеля, згідно п.61 Правил, є посвідченням відповідності опису вкладення змісту відправлення;
- технічна помилка в проставленні номера поштового відправлення працівником відділення, порушення ним п.61 Правил №270 не дає   підстав для сумніву у відповідності опису вкладення поштовій накладній, касовому чеку та самому вмісту відправленню з огляду на конструкцію норми п.61 Правил №270, та не може бути підставою для залишення позовної заяви прокурора без руху;
-   усунувши недоліки п.61 Правил №270, прокурор в заяві про усунення недоліків від 30.06.2021 надав такий же екземпляр опису вкладення, наданий оператором поштового зв`язку, засвідчений оригіналом підпису та відбитком календарного штемпеля із зазначенням номеру поштового відправлення;
- незрозумілими є при цьому висновки суду про те, що наданий в заяві про усунення недоліків від 30.06.2021р. опис вкладення з номером поштового відправлення, відсутність якого стала підставою для залишення позову без руху, не є належним доказом відправки, оскільки є тим же описом вкладення;
- копії позовної заяви з додатками вже вручено учасникам справи, що засвідчують результати пошуку за номером поштового відправлення, що додані до апеляційної скарги;
- судом залишено без руху та згодом повернуто позовну заяву   через відсутність доказів відправки копії позовної заяви з додатками тільки відповідачу, а не усім учасникам справи, як того вимагає п.1 ч.1 ст.164 ГПК України (при тому, що на усіх описах вкладень працівником поштового відділення не проставлено відповідний накладній та квитанції номер поштового відправлення;
- право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Проте, такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»). 
          Також в апеляційній скарзі містилась заява про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали.            
Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду:
-  від 26.07.2021р. витребувано від Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/1768/21; відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги  керівника Малиновської окружної прокуратури м.Одеси на ухвалу Господарського суду Одеської області від  05 липня 2021 року №916/1768/21 до надходження  матеріалів даної справи з Господарського суду Одеської  області;
- від 03.08.2021р.  апеляційну скаргу залишено без руху;   - від 13.09.2021р. поновлено скаржнику пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 05 липня 2021 року  у справі №916/1768/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Малиновської окружної прокуратури м.Одеси на ухвалу Господарського суду Одеської області від  05.07.2021р. у справі №916/1768/21 та постановлено розгляд апеляційної скарги   здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких клопотань з процесуальних питань до  01.10.2021р.; зобов`язано керівника Малиновської окружної прокуратури м.Одеси у строк до 01.10.2021р. надати суду апеляційної інстанції   оригінал його позовної заяви з додатками, що були повернуті судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою а також оригінал листа від 30.06.2021р. (вхідний номер ГСОО 17500/21 від 30.06.2021р.) з додатками, поданий на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 29.06.2021р.          
          29.09.2021р. прокурор на виконання ухвали суду від 13.09.2021р. подав  Південно-західному апеляційному господарському суду оригінал позовної заяви та оригінал листа від 30.06.2021р з додатками.
           30.09.2021р. ГУПФУ в Одеській області подало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення та зазначило, що прокурор 11.06.2021р. направив на адресу Одеської міськради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради повідомлення №1697 в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», проте 09.06.2021р. Господарським судом Одеської області було відкрито провадження у справі №916/1583/21 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ГУПФУ в Одеській області про виселення; підстави звернення із позовом та позовні вимоги у справах №916/1768/21 та №916/1583/21 є однаковими.   Таким чином, враховуючи те, що безпосередньо Департамент комунальної власності Одеської міськради звернувся до суду із аналогічними позовними вимогами ще до того, як прокурор виразив свій намір звернутись до суду в інтересах Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, відсутні   причини вважати, що Департамент   не здійснював або неналежним чином здійснював захист своїх інтересів. Враховуючи те, що відповідно до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» саме бездіяльність суб`єкта владних повноважень є підставою для звернення прокурора із позовом в інтересах такого суб`єкта владних повноважень  у прокурора були відсутні законні підстави для звернення до суду в інтересах Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та позовна заява у даній справі підлягала поверненню позивачу (п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України).
            Станом на дату перегляду оскаржуваної ухвали  в апеляційному порядку додаткових пояснень, відзивів, заяв, клопотань до суду не надійшло. 
Відповідно до ст.269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.2 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Згідно із п.6 ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про повернення заяви позивачеві (заявникові).
Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення  апеляційної скарги виходячи із наступного. 
            Відповідно до ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч.1 ст.172 ГПК України).
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку врегульований Правилами 
надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабміну України 
 №270 від 05.03.2009р. (надалі – Правила№270).
Відповідно до п.61 Правил №270 у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
Отже, звертаючись до суду з позовом, позивач  зобов`язаний додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення. Зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог ГПК України про належне надсилання позовної заяви та документів іншій стороні (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2020р. у справі №916/2121/20).            
З матеріалів справи убачається, що разом з позовною заявою прокурором на підтвердження надіслання учасникам справи копії позовної заяви з додатками було надано описи вкладення від 22.06.2021р. на адреси ГУПФУ в Одеській області, Департаменту комунальної власності, Одеської міськради, Одеської міськради та Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №170 Одеської міської ради Одеської області, які не містили номерів поштового відправлення. Також надано   накладні та поштові квитанції від 22.06.2021р.
Згідно із ч.ч.1-4 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. 
Залишення позовної заяви без руху – це процесуальна дія судді, яка спрямована на вказівку позивачу на необхідність дотримання  форми та змісту позовної заяви та порядку звернення до суду.
Суд першої інстанції, виявивши недоліки позовної заяви прокурора, ухвалою від 29.06.2021р. залишив позовну заяву без руху із наданням строку для усунення недоліків.
30.06.2021р. в.о. заступника керівника Малиновської окружної прокуратури  на виконання ухвали суду подав місцевому господарському суду лист, в додатки до якого надав опис  вкладення від 22.06.2021р. на адресу, зокрема, ГУПФУ в Одеській області.
На вказаному описі вкладення міститься номер поштового відправлення  - 6509107289420.  
Разом з цим, цей номер проставлений  рукописно, без зазначення, яка особа  його проставила.
Отже, позивач фактично не  усунув недоліки, вказані в ухвалі Господарського суду Одеської області від 29.06.2021р., адже суд за додатково поданими доказами не мав можливості  встановити, що прокурором подані належні та допустимі докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу. 
Оскільки позивачем додано опис вкладення у цінний лист, який не відповідає вимогам пункту 61 Правил, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що він не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ надсилання копії позовної заяви відповідачу. Тобто, без виконання усіх вимог щодо порядку надсилання позовної заяви, Господарський суд Одеської області був позбавлений можливості визнати належним надіслання відповідної копії заяви відповідачу. 
Відповідно до ч.ч.4, 6,7 ст.174 ГПК України   якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. 
Суд першої інстанції правильно зазначив в оскаржуваній ухвалі (з чим погоджується і прокурор в апеляційній скарзі), що доданий до листа опис вкладення від 22.06.2021р. є тим самим описом вкладення від 22.06.2021р., що був доданий до позовної заяви та на підставі якого було залишено позовну заяву без руху з дописаним на ньому номером поштового відправлення.
Наданий прокурором 30.06.2021р. опис вкладення на адресу відповідача від 22.06.2021р.   не є належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, оскільки цей опис є тотожним опису вкладення від 22.06.2021р., який був доданий до позовної заяви, з дописаним на ньому номером поштового відправлення особою, ідентифікувати яку не видається можливим .
Правові висновки щодо необхідності наявності номеру поштового відправлення на описі вкладення у цінний лист,  та висновку про неусунення недоліків позовної заяви шляхом подання опису вкладення з дописаним номером поштового відправлення  викладені у постанові Верховного Суду   від 24.12.2020р. у справі №916/2110/20, ці висновки щодо застосування норм права мають враховуватися судами інших інстанцій в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України. 
Враховуючи приписи   ч.1 ст.164, ч.1 ст. 172 ГПК  України та п.61 Правил №270 колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що доданий до листа опис вкладення від 22.06.2021р. не є доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.          
Посилання скаржника на норми ст.13 ЗУ «Про поштовий зв`язок», пункту 2 Правил №270  згідно яких квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат) є доказами надіслання відповідного поштового відправлення колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч.1 ст. 172 ГПК України   позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Вищезазначена норма в контексті приписів ч.1 ст.164 ГПК України передбачає надання суду саме описів вкладення у лист, яким було направлено учасникам справи копії позовної заяви, а не касового чеку або  накладної.
Доводи прокурора стосовно того, що пункт 61 Правил покладає обов`язок зазначення номеру поштового відправлення на описі на працівника поштового зв`язку, а не на нього, не спростовує того факту, що сам прокурор мав змогу перевірити належне виконання вимог вказаного пункту Правил №270.
Посилання прокурора на те, що наразі усіма учасниками справи отримано копію позовної заяви (що підтверджується результатами пошуку поштового відправлення) є бездоказовими твердженнями, оскільки із поданих прокурором доказів (з урахуванням проставлення номеру поштового відправлення у описі вкладення не 22.06.2021р., а пізніше) неможливо встановити, що саме надсилалось, та було отримано ГУПФУ в Одеській області та іншими особами, зазначеними прокурором у позовній заяві.
Посилання скаржника на рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» колегія суддів відхиляє, оскільки  як у цьому рішенні, так і у рішенні  від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» також зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Колегія суддів зазначає, що повернення оскаржуваною ухвалою прокурору позовної заяви не обмежило його доступ до правосуддя, оскільки відповідно до ч.8 ст.174ГПК України  повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків. 
У своїй апеляційній скарзі прокурор посилається правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 10.09.2019р. у справі №925/410/19,  від 22.02.2019р. у справі №910/7308/16,   від 20.06.2018р. у  справі №820/1186/17;
Судом апеляційної інстанції встановлено, що:
- у справах №925/410/19 та  №910/7308/16  судами досліджувалось питання надіслання копії позовної заяви відповідачам-нерезидентам;
- у справі №820/1186/17 Верховний Суд зазначив, належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень позовної заяви з додатками відповідачу та третім особам є квитанція або касовий чек, у якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У ч.3 ст.106 КАСУ (в редакції до 15 грудня 2017 року) законодавець чітко визначив категорію (рекомендований лист) поштового відправлення, якою суб`єкт владних повноважень має підтвердити надіслання відповідачу та третім особам позовної заяви та додатків до неї. Враховуючи те, що з описом вкладення можуть бути лише листи з оголошеною цінністю, в даному випадку витребування опису вкладення з підписом працівника поштового зв`язку не відповідає нормам КАСУ України (в редакції до 15.12.2017р.)
          У даній справі  відповідачем є резидент України, ухвала постановлена з урахуванням приписів ГПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017р. отже обставини вищезазначених справ відрізняються від даної, тому викладені у   постановах висновки в даному випадку не є релевантними до обставин даної справи. 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що скаржником не обґрунтована наявність підстав для скасування чи зміни оскарженої ухвали господарського суду. Доводи апеляційної скарги не містять важливих та доречних аргументів на користь його  позиції та не впливають на правильність висновку місцевого господарського суду про  повернення позовної заяви на підставі ч.4 ст.174 ГПК України, враховуючи правову позицію Верховного Суду у справі №916/2110/20.
Підстав для виходу судом апеляційної інстанції за межі доводів апелянта не убачається, оскільки при апеляційному розгляді справи не встановлено порушення норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування судового рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку із чим ухвала Господарського суду Одеської області від 05.07.2021р. залишається без змін, а апеляційна скарга  керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси  -    без задоволення.
 
Керуючись ст.ст. 232, 233, 240,  269-271, 275, 276, 281-284   ГПК України, колегія суддів –
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Одеської області  від 05.07.2021р.  у справі №916/1768/21 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України. 
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.287,288 ГПК України.

 
Головуючий суддя                                                                         М.А. Мишкіна 

Суддя                                                                                               О.Ю. Аленін

            Суддя                                                                                                Л.В. Лавриненко