ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Маруліна Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року                                                                              Справа № 640/19147/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                                Епель О.В., 
суддів:                                                       Грибан І.О., Карпушової О.В., 
за участю секретаря                               Сакевич Ж.В.,
представниці позивача                    Саковець І.В.,
представника третьої особи          Архіпова О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.  Київ та товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року у справі 

за позовом           акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

до                     Печерського районного відділу державної виконавчої служби 
                              у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

третя особа на стороні відповідача, 
яка не заявляє самостійні вимоги 
на предмет спору:           товариство з обмеженою відповідальністю 
«Торгово-логістичний комплекс «Арктика»
          
про                     визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика»  про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. про накладення штрафу від 22.06.2021 ВП № 64911535.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що ухвала Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20 в частині вилучення в АТ «Державний ощадний банк України» договору № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного не була виконана ним з поважних причин, а саме у зв`язку з відсутністю такого договору. 
Такі обставини, на переконання Позивача, є поважними і виключають правові підстави для накладення на нього штрафу за невиконання рішення суду.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року позов задоволено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем направлялися державному виконавцю листи про неможливість виконання судового рішення у відповідній частині через відсутність в АТ «Державний ощадний банк України» договору № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного.
Крім того, суд зазначив, що Відповідач не надав доказів спростування такого повідомлення Позивача щодо відсутності в нього вказаного договору.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач і ТОВ «Арктика» подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати таке рішення та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування своїх скарг Апелянти стверджують, що ухвала Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20 в частині вилучення в АТ «Державний ощадний банк України» договору № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного не була виконана Позивачем без поважних причин, що є достатньою правовою підставою для накладення на нього спірного штрафу.
Разом з тим, ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» звертає увагу на те, що АТ «Державний ощадний банк України» є стороною вказаного договору і має його примірник.
При цьому, Апелянт зазначає, що вже після відкриття виконавчого провадження № 64911535 у господарській справі № 910/13232/20 відповідними судовими рішеннями було встановлено факт ухилення АТ «Державний ощадний банк України» від виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2020, а також суд дійшов висновку про необхідність застосування до Банку відповідних заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.
Крім того, ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» звертає увагу на те, що Банк не виконав ухвалу Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20 не лише в частині щодо надання договору № 55/3-1 від 19.06.2017, а в іншій частині. Так, Апелянт зазначає, що Банком було надано державному виконавцю договір купівлі-продажу земельної ділянки, а ухвалою суду в нього було вилучено договір купівлі-продажу рухомого майна - силового, електротехнічного та холодильного обладнання на базі компресорних станцій.
Разом з тим, ТОВ «Арктика» вказує, що провадження в господарській справі № 910/13232/20 здійснюється саме за його позовною заявою до ДП «БЦТ», АТ «Державний ощадний банк України» і ТОВ «Крупенія» про визнання договорів недійсними і що зазначена ухвала Господарського суду м. Києва постановлена саме за його клопотанням, але його не було залучено до участі в цій справі в якості третьої особи.
З цих та інших підстав Апелянти вважають, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2021 було відкрито апеляційне провадження у даній справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
АТ «Державний ощадний банк України» подано відзив на апеляційну скаргу Відповідача, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.
При цьому, Позивач зазначає, що він повідомляв державного виконавця про відсутність в нього договору № 55/3-1 від 19.06.2017 та вважає, що ухвала Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20 ним виконана в повному обсязі.
У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика», не надходив.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 витребувано додаткові докази у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні Відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика».
15.11.2021 від Позивача надійшли додаткові докази. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20 задоволено клопотання ТОВ «ТЛК» «Арктика» про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом. Застосовано заходи процесуального примусу, зокрема, пунктом 5 резолютивної частини ухвалено вилучити у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» договір купівлі-продажу від 13.02.2019, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів ДП «Сетам», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір №  55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Крупенія», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо. Стягувачем визначено ТОВ «ТЛК» «Арктика». Вилучення вказаних доказів доручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною від 22.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64911535 з метою виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 року у справі №  910/13232/20. Пунктом 2 резолютивної частини постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду негайно та надати підтвердження виконання до 24.03.2021.
Вимогою виконавця від 22.03.2021 державний виконавець вимагає від боржника в термін до 24.03.2021 визначити відповідальну особу щодо виконання вимоги державного виконавця, оскільки о 15-00 будуть проводитись виконавчі дії щодо вилучення Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» договір купівлі-продажу від 13.02.2019, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів ДП «Сетам», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крупенія», а також всіх додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо.
24.03.2021 року AT «Ощадбанк» звернулось до державного виконавця із клопотанням про відкладення проведення виконавчих дій (вх.№9911 від 24.03.2021 року) щодо вилучення документів на іншу дату та час.
Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною від 24.03.2021 відкладено проведення виконавчих дій до 26.03.2021.
Вимогою виконавця від 26.03.2021 державний виконавець вимагає від боржника в термін до 31.03.2021 визначити відповідальну особу щодо виконання вимоги державного виконавця, оскільки о 15-00 будуть проводитись виконавчі дії щодо вилучення у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відповідних договорів.
На виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі №  910/13232/20 AT «Ощадбанк» листом від 31.03.2021 вх.10547 надано Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запитуваний оригінал договору купівлі-продажу земельних ділянок від 13.02.2019, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів Дії «Сетам» та акт приймання-передачі земельних ділянок 13.02.2019 за договором купівлі-продажу земельних ділянок від 13.02.2019 за № 521. Також AT «Ощадбанк» повідомлено державного виконавця, що договір № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного в AT «Ощадбанк» відсутній.
31.03.2021 державним виконавцем складено відповідний Акт, в якому зазначено зміст листа AT «Ощадбанк» листом від 31.03.2021 вх.10547.
Листом Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.  Київ) від 05.04.2021 повідомлено Господарський суд міста Києва про вилучення оригіналу договору купівлі-продажу земельних ділянок від 13.02.2019, укладеного між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів Дії «Сетам» та акт приймання-передачі земельних ділянок 13.02.2019 за договором купівлі-продажу земельних ділянок від 13.02.2019 за № 521, а також про повідомлення боржника про відсутність Договору № 55/3-1 від 19.06.2017 року про припинення зобов`язань переданням відступного, про що складено Акт державного виконавця.
Вимогою виконавця від 29.04.2021 року державний виконавець вимагає від боржника повторно в термін до 11.05.2021 року надати до відділу відповідні документи на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 року у справі № 910/13232/20, а саме: договір купівлі-продажу від 13.02.2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів ДП «Сетам», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір №  55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крупенія», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо. Попереджено боржника, що у разі неподання відповідних документів до боржника будуть застосовані заходи примусового виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
Листом AT «Ощадбанк» від 07.05.2021 (вх. № 14191 від 12.05.2021) щодо вимоги виконавця від 29.04.2021 року у виконавчому провадженні № 64911535 повідомлено, що AT «Ощадбанк» надані усі наявні у останнього документи, які зобов`язано вилучити ухвалою   Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20 31.03.5021 шляхом їх подання до Печерського районного відділ державної виконавчої служби у місті Києві.
11.05.2021 до Господарського суду міста Києва АТ «Державний ощадний банк України» в межах справи № 910/13232/20 подано скаргу на дії державного виконавця, в якій скаржник просить: визнати дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівни у виконавчому провадженні № 64911535 про примусове виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 року у справі №910/13232/20 протиправними; визнати незаконною та скасувати вимогу виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. від 29.04.2021 року у виконавчому провадженні № 64911535; зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівну винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 64911535.
Вимогою державного виконавця від 13.05.2021 державний виконавець просить Господарський суд міста Києва повідомити про виконання боржником ухвали суду від 11.11.2020 року у справі № 910/13232/20.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії державного виконавця у справі № 910/13232/20 відмовлено зокрема, у зв`язку із відсутністю правових підстав в порядку статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язувати вказаного державного виконавця виносити постанову про закінчення виконавчого провадження №64911535, оскільки фактичного виконання в повному обсязі рішення (ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі №  910/1323/20) згідно з виконавчим документом не відбулося.
Постановою заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. від 22.06.2021 у виконавчому провадженні № 64911535 за невиконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20 накладено на боржника АТ «Державний ощадний банк України» штраф у розмірі 5100 грн.
Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №  1404-VIII), «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом. 
Частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону №1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правопроводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Частиною четвертою статті 19 Закону № 1404 передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Статтею 63 Закону №1404 встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Відповідно до частин першої - третьої статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою   статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Частиною першою статті 75 Закону №1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець (державний чи приватний) зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 23.05.2018 у справі № 537/3986/16-а.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг, судова колегія  звертає увагу на те, що станом на час винесення Відповідачем спірної постанови Позивачем не було виконано ухвалу Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі №  910/13232/20 в частині вилучення в нього договору № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного.
Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що Позивач є однією зі сторін вказаного договору, а отже повинен був мати один з його примірників.
Водночас, ані державному виконавця, ані суду Позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували втрату ним відповідного примірника (його зникнення, викрадення, загублення тощо) та не наведено жодної інформації щодо особи, відповідальної за його зберігання, обставин та періоду втрати даного договору, а лише голослівно зазначено, що такий договір в АТ «Державний ощадний банк України» відсутній.
Втім, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно з ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Тож, в цьому випадку Позивачем не доведено обставин, на які він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, та не надано жодних доказів наявності в нього поважних причин невиконання вищевказаної ухвали суду у відповідній частині.
При цьому, доводи Позивача про те, що державний виконавець належним чином не перевірив виконання ним судового рішення, судова колегія відхиляє, оскільки, як вбачається з матеріалів цієї справи, Відповідачем в особі державного виконавця неодноразово надсилалися Позивачу відповідні вимоги, але як вже зазначено раніше, належних доказів виконання рішення суду у відповідь на такі вимоги Позивачем надано не було.
Посилання Позивача на те, що 02.11.2021 Північним апеляційним господарським судом ухвалено постанову, якою визнано незаконною вимогу виконавця від 29.04.2021 у виконавчому провадженні № 64911535 та зобов`язано його винести постанову про закінчення  цього виконавчого провадження, судова колегія приймає до уваги, але зазначає, що станом на час прийняття державним виконавцем спірної постанови таке судове рішення було відсутнє.
При цьому, відповідно до ст. 2 КАС України та ст. 19 Конституції України, при вирішенні цієї справи судова колегія перевіряє, чи діяв державний виконавець на момент  прийняття постанови про накладення штрафу від 22.06.2021 ВП № 64911535 у порядку, у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.
Разом з тим, як відзначалося вище, така постанова була прийнята Відповідачем за наявності достатніх правових підстав.
Аналізуючи всі доводи учасників цієї справи, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), викладені, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58), відповідно до яких принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Водночас, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (пункт 29).
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення цього адміністративного позову.
Отже, судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини та неправильно застосовано норми матеріального права і порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.          
Отже, апеляційні скарги Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ та товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» підлягають задоволенню, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року - скасуванню, а позов - залишенню без задоволення.
Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ та товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика»  про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 16.11.2021.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      І.О. Грибан

                                                                                                      О.В. Карпушова