КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
04 листопада 2021 року місто Київ.
Справа 760/17241/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824 /15303/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Судді-доповідача:                    Желепи О.В.,
Суддів:                                     Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1   на  рішення Солом`янського районного суд міста Києва  від 07 червня 2021 року ( у складі судді Шереметьєвої Л.А.,  інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)
в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
 
в с т а н о в и в:
 
Короткий зміст позовних вимог.
 
У серпні 2020 року Позивач звернувся з до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 200308-7555-12 від 08 березня 2020 року в розмірі 36 990, 00 гр.
Посилається в позові на те, що відповідно до укладеного договору № 200308-7555-12 від 08 березня 2020 року відповідач отримала кредит у розмірі 7 000, 00 гр. строком на 13 днів шляхом його переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.
Відповідно до ч.2. ст. З Закону України «Про споживче кредитування» укладений Кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, з правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.com.ua/uk/about us.
При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України і укладений з відповідачем договір є договором приєднання.
Одноразовий ідентифікатор 019571 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер  НОМЕР_2 , який вказувався при реєстрації.
Відповідач зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 13 днів.
Відповідно до п. 2.4.1. Кредитного договору позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування.
Пунктом 4.10 Правил визначено, що датою повернення кредиту, так само як і датою сплати заборгованості, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства.
Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 7 000, 00 гр. шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК».
Відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору позики не виконала, у зв`язку з чим станом на 03 серпня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 36 990, 00 гр., яка складається з:
- 7 000, 00 гр.- заборгованість за кредитом;
-1 183, 00 гр. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1, 3 % за кожен день користування кредитом за період з 08 березня 2020 року по 21 березня 2020 року;
- 28 807, 00 гр. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 22 березня 2020 року по 19 липня 2020 року.
Виходячи з цього, та порушення відповівдачем умов договору, просить задовольнити позов.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Солом`янського районного суд міста Києва  від 07 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» 36 990, 00 гр. боргу, 2 102, 00 гр. судового збору та 5 000, 00 гр. витрат на правничу допомогу.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6 , 627 ЦК України, а також статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, то з неї підлягає стягненню розмір отриманих кредитних коштів, а також передбачені договором проценти.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з таким рішенням суду,  ОСОБА_1 01.10.2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Вказує на те, що оскаржуване рішення  прийняте з порушенням та не правильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним дослідженням та оцінкою доказів по справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначала про те , що судом першої інстанції безпідставно вказано, що є належні, допустимі та достовірні докази, що підтверджують перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 7000, 00 грн., на картку НОМЕР_1 , 08 березня 2020 року о 18:17, а також що це підтверджується довідкою АТ «Таскомбанк» від 17 вересня 2020 року. Також, судом не взято до уваги, що після закінчення строку кредитування у позивача була відсутня правова підстава нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена вимога ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» в частині стягнення заборгованості по додаткових процентах за користування позикою за період з 22.03.2020 року по 19.07.2020 року в сумі 28807,00 грн. є безпідставна.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу, представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги . Вказує на те, що ними були надані достатні докази на підтвердження факту зарахування коштів на картку відповідача, а вимога про стягнення відсотків повністю відповідає умовам договору.
Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
Судом встановлено, що 08 березня 2020 року між сторонами був укладений договір позики в електронній формі № № 200308-7555-12, відповідно до умов якого відповідачу позивачем був наданий кредит у розмірі 7 000,00 гр.
Відповідно до п. 1.3 Договору позика надається строком на 13 днів до 21 березня 2020 року.
Сукупна вартість позики складає 8 183, 00 гр., з яких: сума кредиту - 7 000,00 гр. та сума процентів до сплати - 1 183, 00 гр.
З розрахунку заборгованості за Договором позики станом на 03 серпня 2020 року розмір заборгованості становить 36 990, 00 гр., яка складається з:
- 7 000, 00 гр.- заборгованість за кредитом;
-1 183, 00 гр. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1, 3 % за кожен день користування кредитом за період з 08 березня 2020 року по 21 березня 2020 року;
- 28 807, 00 гр. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 22 березня 2020 року по 19 липня 2020 року. / а. с. 5 - 7 /
З даних електронних реєстрів вбачається, що позивач - ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» є юридичною особою, включеною до Державного реєстру фінансових установ 10 лютого 2017 року як фінансова компанія, а тому має право надавати фінансові послуги відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
При зверненні до суду позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію кредитного договору № 200308-7555-12 від 08 березня 2020 року, розрахунок заборгованості за вказаним договором, графік розрахунків із зазначенням сукупної вартості кредиту, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту,  а також Послідовність укладення договору між сторонами в інформаційно-технічній системі веб-сайту https :// monetka.com.ua.
У послідовності дій зазначено, що відповідач направив запит (заяву) позивачу щодо можливості отримання кредиту з інформацією про бажані параметри кредиту; позичальник заповнив реєстраційну форму, де вказав фінансовий номер телефону; заповнив в ІТС анкету для оформлення кредиту, в якій, зокрема, мав зазначити дані платіжної карти; ознайомився з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику; позичальником акцептовано пропозицію укласти кредитний договір та надіслано на фінансовий номер телефону відповідача повідомлення про підписання кредитного договору.
В свою чергу відповідачу в особистому кабінеті на її фінансовий номер був надісланий одноразовий ідентифікатор для підтвердження згоди з умовами договору та його введення, а також ознайомлення з Правилами надання грошових коштів у позику.
Дану умову відповідач виконала, в ІТС ввела надісланий їй одноразовий ідентифікатор та акцептувала пропозиція укласти кредитний договір, про що їй було направлено повідомлення про підписання кредитного договору 08 березня 2020 року о 18:17:43.
З наданих позивачем до кредитного договору доказів убачається, що грошові кошти в розмірі 7 000. 00 гр. були перераховані на картку відповідача НОМЕР_1 , 08 березня 2020 року о 18:17.
Перерахування коштів підтверджується  довідкою АТ «Таскомбанк» від 17 вересня 2020 року. / а.с.8, 41 /
Суд першої інстанції також встанвоив, що відповідач кредит на протязі 13 днів не повернула, а тому відповідач правомірно нарахував відсотки за цей період . а також штрафні відсотки поза межами строку кредитування, що було обумовлено умовами договору.
Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів встановила, що ті обставини, які суд першої інстанції вважав встановленими є доведеними. Висновки суду відповідають таким обставинам та вимогам закону.
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення
господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію"(далі - Закон).
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо укладеності кредитного договору між сторонами на умовах, зазначених позивачем.
 
Кредитний договір був підписаний Позивачем 08.03.2020 року о 18:17:43 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 019571 в особистому кабінеті на веб-сайті Відповідача в мережі Інтернет https ://monetka.com.uа.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту перерахування коштів на картку відповідача, колегія суддів відхиляє, так як на підтвердження виконання своїх зобов`язань, Позивачем , окрім довідки "Таскомбанку" надано суду чек, з якого вбачається, що кредитні кошти були відправлені Позивачу 08.03.2020 року о 18 годині 17 хвилин на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану AT «КБ «ПРИВАТБАНК» .
 
Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
-                   електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
-                 електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
-                     аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
-                      
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. З ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надавав таку пропозицію.
 
Вбачається, що між Позивачем та Відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін.
 
З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про те, що Відповідач не підписував договір є безпідставними, оскільки законом передбачено можливість підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором. 
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, Відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
 
Доводи про безпідставне нарахування відсотків за межами строку кредитування. колегія суддів відхиляє з огляду на наступне. 
Позивачем, відповідно до укладеного договору № 200308-7555-12 від 08.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 , Відповідач отримала кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп., строком на 13 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.
 
В п. 1.3. Договору № 200308-7555-12 від 08.03.2020 року строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 13 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у Кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання Кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
 
При цьому, умовами Договору № 200308-7555-12 від 08.03.2020 року не передбачено нарахування штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу за невиконання Позичальником своїх зобов`язань.
 
Відповідно до п. 3.3. Договору № 200308-7555-12 від 08.03.2020 року, у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених пунктом 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), Позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору.
 
Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
 
Відповідний правовий висновок зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) та постановою Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).
 
Отже, п. 3.3. Договору № 200308-7555-12 від 08.03.2020 року встановлено розмір процентної ставки, відповідно до ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання.
 
Таким чином, Відповідачу правомірно нараховані додаткові відсотки за п. 3.3. договору, а доводи апеляційної скарги в цій частині не грунтуються на вимогах договору та Закону.
 
Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань  за умовами договору не надав.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.
Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно  дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення з дотриманням  норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Враховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а)г) п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суд міста Києва  від 07 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 04 листопада 2021 року.
Суддя-доповідач                                                                                       О.В. Желепа
 
Судді:                                                                                                          В.А. Кравець
 
                                                                                                                     О.Ф. Мазурик