П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/5973/21	

 	                     Суддя в суді І інстанції Свида Л.І.                      Рішення суду І інстанції прийнято у м. Одеса	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Білгород-Дністровському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 64650956 від 01 березня 2021 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції не повідомлено представника позивача про дату та час розгляду даної справи, а також безпідставно не надано належної правової оцінки, що адресу позивача не надіслано копії відзиву суб`єкта владних повноважень на позовну заву.
При цьому, апелянт вважає, що патрульною поліцією пропущено встановлений строк пред`явлення постанови по справі про адміністративне правопорушення до виконання, а також порушено порядок пред`явлення відповідної постанови до примусового виконання.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції, зокрема, встановлено, що постановою УПП ГУНП в Одеській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 975094 від 19 жовтня 2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 255,00 грн.
При цьому, в постанові зазначено, що у разі несплати вказаного штрафу самостійно протягом 15 днів суму останнього буде збільшено до 510,00 грн.
В даному випадку, постанову по справі про адміністративне правопорушення отримано позивачем 19 жовтня 2020 року, що підтверджується його підписом у вказаній постанові.
Між тим, позивачем 09 листопада 2020 року сплачено штраф у розмірі 255,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанцією банку та скріншотом інформаційної довідки з кабінету водія.
При цьому, від ВАП УПП ГУНП в Одеській області 25 лютого 2021 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про примусове виконання постанови.
На підставі зазначеної заяви, державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 березня 2021 року ВП №64650956 
Не погоджуючись з правомірністю отриманої постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлення зазначених обставин у справі судом першої інстанції зроблено висновок про залишення задоволення позовних вимог у справі, так як у межах спірних правовідносин державним виконавцем правомірно відкрито спірне виконавче провадження, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.
Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом – встановлюються виконавцем.
Частиною 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 2 ст. 308 КАС України, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Між тим, згідно п. 2 ч. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 64650956 від 01 березня 2021 року.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог у межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивача та його представника судом першої інстанції не сповіщено про дату та час розгляду справи, колегія суддів зазначає, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 127 КАС України, часом вручення повістки вважається день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.
Також, згідно п. 2 ч. 6 КАС України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Згідно ч. 2 ст. 268 КАС України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
В даному випадку, 27 серпня 2021 року до суду першої інстанції надійшло повідомлення про доставлення судової повістки та ухвали про призначення справи до розгляду від 25 серпня 2021 року на офіційну електронну адресу представника позивача.
В свою чергу, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання 02 вересня 2021 року, судом першої інстанції прийнято рішення про продовження розгляду даної справи в порядку письмового провадження.
При цьому, колегія суддів не приймає доводів представника апелянта про те, що 27 вересня 2021 року він знаходився за кордоном, а як наслідок не мав доступу до власної електронної пошти, так як згідно вимог ч. 2 ст. 131 КАС України, учасники справи, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.
В даному випадку, в матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення суду про неможливість прибуття до суду у період відсутності адвоката, або будь-які інші повідомлення про неможливість виконання адвокатом взятих на себе зобов`язань.
Тому, колегія суддів вважає, що у межах розгляду даної справи судом першої інстанції належним чином виконано обов`язок зі сповіщення позивача та його представника про дату та час розгляду справи.
В свою чергу, щодо доводів апелянта про те, що патрульною поліцією пропущено встановлений строк пред`явлення постанови по справі про адміністративне правопорушення до виконання, а також порушено порядок пред`явлення відповідної постанови до примусового виконання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, постанова патрульної поліції від 19 жовтня 2020 року є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню у встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» порядку.
При цьому, відповідна постанова, як виконавчий документ за якими стягувачем є державний орган може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.
В свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, патрульною поліцією, у межах встановленого 3-місячного строку, пред`явлено постанову по справі про адміністративне правопорушення до примусового виконання, а саме 06 січня 2021 року, що підтверджується копією листа з проставленим на ньому штампом, копією заяви про примусове виконання постанови та копією супровідного листа (а.с. 47-49).
При цьому, колегія суддів зазначає, що дата реєстрації виконавчим органом отриманої заяви та виконавчого документа від патрульної поліції (25 лютого 2021 року) не є датою пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Крім того, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що заява патрульної поліції про примусове виконання постанови не відповідала затвердженій формі, яка є додатком № 6 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
В даному випадку, форма відповідної заяви та її загальний зміст, на переконання колегії суддів відповідає формі, яка затверджена в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Крім того, колегія суддів зазначає, що будь-яке формальне відхилення від затвердженої форми відповідної заяви, за умови збереження основних реквізитів такої заяви, не є підставою для її повернення державним виконавцем.
Також, колегія суддів зазначає, що відсутність доказів отримання позивачем відзиву суб`єкта владних повноважень, за умови ознайомлення його з усіма матеріалами виконавчого провадження та наявності у нього копій матеріалів виконавчого провадження, не є окремою підставою для скасування рішення суду першої інстанції за умови відсутності правових підстав для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця.
Також, щодо можливості подання відповіді на відзив колегія суддів враховує приписи ч. 1 ст. 269 КАС України, якою встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення без задоволення позовних вимог у даній справі.
В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Тому, керуючись ст.ст. 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.