УХВАЛА

14 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/781/21
адміністративне провадження № К/9901/43001/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А., 

перевіривши касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в :          
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури, у якому просила:
визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку;
зобов`язати нарахувати та виплатити вихідну допомогу при звільненні в розмірі 20  595,12 грн;
стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 29 грудня 2020 року по день фактичного розрахунку з урахуванням середньоденного розміру заробітної плати 980,72.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку. Зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі 20 595,12 грн. Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 30 грудня 2020 року по 29 квітня 2021 року у розмірі 20 000,00 грн.
23 листопада 2021 року зазначена касаційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -  КАС України).  
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції,  дійшов висновку, що позивач має право на виплату прокурорам вихідної допомоги при звільненні.
За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 560/3971/19, і постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 380/1662/20, викладено правову позицію щодо виплати звільненим прокурорам вихідної допомоги на підставі статті 44 Кодексу законів про працю України, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
Водночас, вирішуючи спір в частині визначення розміру суми середнього заробітку, що підлягав стягненню з відповідача за час затримки розрахунку при звільненні, суди першої та апеляційної інстанцій виходили, зокрема, з оцінювання критеріїв, визначених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №761/9584/15-ц, у яких Суд сформував висновок щодо застосування    положень  статті 117 КЗпП України  при визначенні розміру суми відшкодування з урахуванням принципу співмірності.
У касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 2 частини четвертої  статті 328 КАС України, зокрема, зазначає про необхідність відступлення від правового висновку Верховного Суду щодо необхідності виплати звільненим прокурорам вихідної допомоги на підставі статті 44 Кодексу законів про працю України. 
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини четвертої    статті 328 КАС України.
Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.
Верховний Суд відхиляє доводи Запорізької обласної прокуратури, оскільки відповідач жодним чином не обґрунтував необхідність відступу від правових позицій Верховного Суду, викладених у справах №№560/3971/19, 380/1662/20.  
Враховуючи наявність висновку Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 51 Закону України "Про прокуратуру"  та статті 44 Кодексу законів про працю України, викладеного у справах №№560/3971/19, 380/1662/20,  у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.  
Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                           О.Р. Радишевська 
                                                                                                      С.А. Уханенко