Ухвала
Іменем України 
26  жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 730/725/18
провадження № 51-5053 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 січня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 липня 2021 року,
встановив:
Як вбачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 січня 2021 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за:- ч. 5 ст. 185 КК України строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому майна; - ч. 3 ст. 185 КК України строком на 4 роки 3 місяці; - ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України строком на 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його перебування під вартою з 23 січня 2018 року по 02 жовтня 2019 року.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , рішення щодо яких у касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 липня 2021 року вирок районного суду залишено без зміни. 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд судових рішень  щодо нього.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Наведене обґрунтування вимог засудженим викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1)істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2)неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3)невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 вказує на неврахування судом першої інстанції часу скоєння першої крадіжки ним 19 червня 2017 року, тобто зазначає про неправильне встановлення фактичних обставин кримінального провадження цим судом, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.
Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із кваліфікацією його дій за ч. 5 ст. 185 КК України, не наводить належного обгрунтування в цій частині.
Враховуючи наведене, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ст. 436 КПК України,  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Натомість, у прохальній частині касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 просить визнати незаконним рішення Чернігівського апеляційного суду від 26 липня 2021року, скасувати вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 січня 2021 року та ухвалити новий вирок за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином прохання засудженого до суду касаційної інстанції містить суперечності при обґрунтуванні скарги, оскільки скасування чи зміна рішення суду першої інстанції без скасування чи зміни рішення суду апеляційної інстанції не передбачено вимогами кримінального процесуального законодавства, та сформульоване не у відповідності до ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків – п`ятнадцять  днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                         ОСОБА_3