Номер провадження: 22-ц/813/8872/21 
Номер справи місцевого суду: 500/576/19
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г. І.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Гірняк Л.А.,
Цюри Т.В.,
               
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Петрова Володимира Степановича на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2021 року про відмову в прийнятті заяви у виді доповнень до предмету позову та її поверненні у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства «Сетам», третя особа – приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., про визнання недійсним акту про реалізацію предмету іпотеки на електронних торгах, визнання недійсним та скасування свідоцтва,

                                        встановив:

29.01.2019 року ОСОБА_3  звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства (далі – ДП) «Сетам», третя особа – приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., про визнання недійсним акту про реалізацію предмету іпотеки на електронних торгах, визнання недійсним та скасування свідоцтва.
21.01.2020 року від ОСОБА_1 надійшли доповнення до позовної заяви, в яких позивачка просила прийняти додаткові підстави позову.
05.11.2020 року до суду першої інстанції надійшла заява про зміну позовної заяви, в якій позивачка просила визнати недійсним акт про реалізацію предмету іпотеки на електронних торгах - квартири АДРЕСА_1 , затверджений 30.10.2018 року начальником Ізмаїльського місьрайонного відділу державної виконавчої служби; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання квартири АДРЕСА_1 , видане 13.11.2018 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., зареєстроване за № 4064; вселити ОСОБА_1 в житло за адресою: АДРЕСА_2 ; виселити ОСОБА_2 з житла за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2021 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 від 05.11.2020 року у виді доповнень до предмету позову було відмовлено та повернуто позивачу. 

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Петров В.С. ставить питання про скасування ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2021 року, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
При цьому апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 18.10.2021 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).
Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 18.10.2021 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі після усунення недоліків апеляційної скарги, було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.07.2021 року, згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. 

Крім того, з врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам. 

Також слід зазначити, що доповідач по даній справі суддя Сегеда С.М. в період з 09 серпня по 10 вересня і з 11 жовтня по 13 жовтня 2021 року, а також суддя колегії суддів Цюра Т.В. в період з 05 по 24 серпня 2021 року та з 29 серпня по 17 вересня 2021 року перебували у відпустці. 
З урахуванням святкових і вихідних днів та після проведення підготовчих дій, розгляд справи відбувся 18.10.2021 року. 

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви у виді доповнень до позову, районний суд виходив із того, що звернувшись до суду після пред`явлення позову із заявами від 21.01.2019 року та 05.11.2020 року, позивачка фактично доповнила позовні вимоги як новими підставами, так і новим предметом позову, що діючим процесуальним законодавством не передбачено.

Однак апеляційний суд не може погодитися з таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.
Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.
Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини, якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.
Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.
Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.
Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Виходячи з вищевикладеного, складовими частинами позову є предмет, підстава, зміст.
Концепція нової редакції ЦПК полягає, у першу чергу, у підготовці позивачем саме кінцевої редакції позовної заяви, яка подається до суду, і в такому випадку суд визначає порядок її розгляду (спрощене без виклику, з викликом, загальне провадження) та враховує при вирішенні питання про такий розгляд ряд чинників (ч.3ст.274 ЦПК України).

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що первинно ОСОБА_1 надала позов про відновлення порушених житлових прав. Позивач не відмовилась від первинних підстав позову в підготовчому судовому засіданні.

ОСОБА_4 змінила лише предмет позову, а на підготовчому етапі судового розгляду це допускається процесуальними вимогами, а саме ч. 3 ст. 49 ЦПК України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не мають доказів закінчення підготовчого судового засідання. Більше того, звертаючись до суду із заявою про зміну позовної заяви, позивач ОСОБА_1 не відмовилась від своїх первісних позовних вимог, фактично доповнивши їх, з метою захисту своїх житлових прав.
Однак, судом першої інстанції зазначених обставини не було враховано, у зв`язку з чим судом допущено надмірний формалізм до позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, положення діючого цивільно-процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При цьому апеляційний суд виходить із того, що він не може втручатись в доказову діяльність, яка за загальним правилом належить до компетенції суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Петрова Володимира Степановича задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання цього судового рішення. 

       Судді Одеського апеляційного суду:                                        С.М. Сегеда        

       Л.А. Гірняк

       Т.В. Цюра