Ухвала
 
08 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 750/5173/17
 
провадження № 61-16806ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми грошових коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним вище позовом та просила стягнути з фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 на свою користь відповідно до договору позики від 12 серпня 2010 року суму грошових коштів у розмірі 2 109 344 грн 64 коп.
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ФОП  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 756 140 грн 04 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 496 254 грн 46 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 505 808 грн 03 коп.; пеня за прострочення сплати відсотків по кредиту у розмірі 187 056 грн 56 коп.; пеня за прострочення сплати тіла кредиту у розмірі 232 878 грн 64 коп.; інфляційні втрати за прострочення сплати заборгованості за тілом кредиту у розмірі 152 846 грн 37 коп.; інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків по кредиту у розмірі 181 095 грн 98 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати відсотків, пені за прострочення сплати тіла кредиту та інфляційних втрат через прострочення сплати відсотків змінено, збільшивши суму до стягнення з ФОП  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з суми у розмірі 1 756 140 грн 04 грн до суми у розмірі 2 009 187 грн 24 коп., з яких: пеня за прострочення сплати відсотків з суми у розмірі 187 056 грн 56 коп. до суми у розмірі 281 017 грн 98 коп.; пеня за прострочення сплати тіла кредиту з суми у розмірі 232 878 грн 64 коп. до суми у розмірі 388 764 грн 38 коп., інфляційних втрат через прострочення сплати відсотків з суми у розмірі 181 095 грн 98 коп. до суми у розмірі 184 496 грн 02 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року залишено без змін.
 
13 жовтня 2021 року ФОП  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 18 жовтня 2021 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2021 року касаційну скаргу ФОП  ОСОБА_1 залишено без руху для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання цієї ухвали, попереджено про наслідки невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк.
 
На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року заявник направив до суду запитувані матеріали.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 тощо, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ФОП  ОСОБА_1 подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Крім того, подана касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання/дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Клопотання про зупинення виконання/дії судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Перевіривши доводи заявленого клопотання про зупинення виконання судового рішення апеляційної інстанції вбачається, що воно не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено достатніх доводів, які дають підстави для висновку про необхідність такого зупинення та не надано належних цьому доказів, а припущення заявника щодо дій які можливо трапляться та/або не трапляться у майбутньому судом не приймаються до уваги.
 
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання про зупинення виконання судового рішення апеляційної інстанції слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для його зупинення судом касаційної інстанції.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми грошових коштів за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року. 
 
Витребувати з Деснянського районного суду м. Чернігова вищезазначену цивільну справу № 750/5173/17.
 
У задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року відмовити.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк один місяць. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                                         О. В. Білоконь
                                                                                                      
                                                                                                                       Н. Ю. Сакара