ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 159/2577/21 пров. № А/857/14180/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Бруновської Н.В., Матковської З.М.,
при секретарі судового засідання:                              Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2021 року (суддя Лесик В.О., ухвалене в м. Ковель о 12:05) у справі № 159/2577/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти 1 батальйону 2 відділу організації несення служби в м. Ковелі  Нікончука Максима Анатолійовича   про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-  

                                                             ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Поліцейського роти 1 батальйону 2 відділу організації несення служби в м. Ковелі  Нікончука Максима Анатолійовича про скасування постанови серії ЕАН №4123486 від 26 квітня 2021 року за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2021 року позов задоволено.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач- Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, яке в апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Зокрема, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що 27.05.2021 року на адресу Ковельського міськрайонного суду Волинської області представником управління патрульної поліції у Волинській області ДПП було надіслано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 та додано DVD-R диск з відеозаписами з місця вчинення та розгляду справи про адміністративне правопорушення від 26.04.2021 року, на яких зафіксовано зупинку автомобіля позивача в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України та зафіксовано спілкування поліцейського з водієм, та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Проте апелянт зазначає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно не дослідив надані докази.
Апелянт просив розгляд справи проводити без його участі.
Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися та явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Протокольною ухвалою суду від 21.10.2021 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАН №4123486 від 26 квітня 2021 року, позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн.
З даної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач в місті Ковель по бульвару Лесі Українки, 9 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена), чим порушив п.8.4 в ПДР.
ОСОБА_1 не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення звернувся в суд з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як передбачено статтею 72 КАС України, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Нормами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
В матеріалах справи наявний відеозапис з місця розгляду справи. Разом з тим апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що з даного відеозапису не можливо встановити чи наявне порушення зі сторони позивача, а саме зупинка автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР.
Відтак, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підставно задоволено.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції..
Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення  Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2021 року у справі № 159/2577/21 без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 26.10.2021