Дата документу 03.12.2021 Справа № 314/2816/21

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 314/2816/21	Головуючий у 1-й інстанції Кіяшко В.О.	
Пр. № 22-ц/807/3510/21-2	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2021 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Бєлки В.Ю., Маловічко С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2021 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-4), в якому просив визнати дійсним та укладеним правочин між сторонами – продавцем ОСОБА_2 і покупцем ОСОБА_1 – договір купівлі-продажу земельних ділянок (паїв) та розписки в отриманні грошей від 22 вересня 2020 року земельної ділянки №1 із розрахунку вартості 1 га в сумі 30000,00 грн., що складає – 150000,00 грн. площею 5,62 га державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 078644 зареєстрований №92 в книзі записів реєстрації державних актів і земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 5,62 га із розрахунку вартості 1 га в сумі 30000,00 грн., що складає – 150000,00 грн. державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ІУ – ЗП №020012 зареєстрований №93 в книзі записів реєстрації державних актів. Вартість всього правочину 300000 грн. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Кіяшко В.О. (а.с. 18).
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2021 року (а.с. 35-36) позовну заяву ОСОБА_1 у цій справі визнано неподаною та повернуто останньому.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі (а.с. 39-42) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, встановити при наявності підстав розмір судового збору для доплати, продовжити строк для доплати судового збору та передати справу для продовження розгляду в іншому складі суддів.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Бєлку В.Ю. та Подліянову Г.С. (а.с. 50).
В автоматизованому порядку суддею Маловічко С.В. у цій справі замінено суддю- Подліянову Г.С. у зв`язку із перебуванням останньої у відпустці 14 і більше днів (а.с. 63). 
Ухвалою апеляційного суду провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 66), дану справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.с. 67).
Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідач ОСОБА_2 не скористалась своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі у встановлений апеляційним судом та станом на час її розгляду апеляційним судом взагалі.
Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
Проте, має місце відповідне навантаження судді – доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів). Крім того, у жовтні 2021 року суддя-доповідач перебувала у додатковій відпустці (а.с. 75).
Відводів у цій справи не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача  ОСОБА_1  у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи вищезазначену позову заяву позивачеві у цій справі, керувався ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України і виходив із виходив із того.
Відповідно до ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.07.2021 року вищевказана позовна заява була залишена без руху та позивачам надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків (а.с.24).  
Як вбачається з матеріалів справи позивач отримав ухвалу 13.07.2021 (а.с. 26). 
21.07.2021 на виконання ухвали суду позивач надав копію договору купівлі-продажу, який укладений в довільній формі між сторонами, де ціна позову зазначена 300000,00 грн. (а.с.31-34), проте суд не вважає це як усунення недоліків, в даному випадку підтвердження ціни позову буде звіт про грошову оцінку майна, або витяг з реєстру права власності на нерухоме майно, або належним чином укладений договір купівлі-продажу.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. 
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. 
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. 
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.
У зв`язку з наведеним, повернення заяви відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду з вказаним позовом.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
Вимогам законності та обґрунтованості вищевказана ухвала суду першої інстанції у цій справі не відповідає.
Дійсно, за приписами ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Проте, апеляційним судом встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 12 липня 2021 року (а.с. 24) вищезазначену позовну заяву позивача у цій справі безпідставно залишив без руху, а у подальшому - безпідставно визнав неподаною та повернув останню позивачеві оскаржуваною ухвалою від 09 серпня 2021 року (а.с.35-16).
Оскільки, він поданий з порушенням ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, а саме: позивачем зазначено ціну позову в сумі 300000грн, але при цьому не надано жодного документу що підтверджував цей факт.
У позовах майнового характеру, ціна позову визначається вартістю майна, при цьому вартість майна – це грошова сума, за яку, це майно може бути придане у цій місцевості. 
Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, у зв`язку з тим, що позивач не надала підтверджуючих документів ціни позову на час звернення на до суду не можливо визначити чи в повному обсязі сплачений судовий збір, тому необхідно зазначити дійсну ціну позову (надати документи які б це підтверджували ціну позову на час звернення до суду), при необхідності доплатити судовий збір. 
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що:
- позивачем у цій справі в його позові було зазначено ціну позову: 300000,00 грн. (а.с.2), на підтвердження цієї ціни позову до позову позивачем у цій справі (у додатку) додавалась копія вищезазначеного договору купівлі-продажу земельних ділянок (паїв) від 22.09.2020 року, який він просить визнати у цій справі дійсним та укладеним сторонами (а.с.4), та в якому безпосередньо вказана ця ціна вказаних земельних часток (паїв) - 300000,00 грн. (а.с.4);
- крім того, 15.07.2021 року поштою (відмітка почтового відділення на конверті а.с. 34), тобто у встановлений судом першої інстанції 5-денний строк з дня отримання позивачем копії вищезазначеної ухвали суду про залишення його позову без руху - 13.07.2021 року (розписка позивача - а.с.26), останній надав суду першої інстанції на виконання вказаної ухвали у цій справі письмові пояснення (а.с. 31-32) та додатково копію вказаного договору, який він просить визнати у цій справі дійсним та укладеним сторонами, та в якому безпосередньо вказана ця ціна вказаних земельних часток (паїв) - 300000,00 грн. (а.с.33).
За таких обставин, суд першої інстанції помилково вважав, що вартість земельної ділянки для ціни позову у цій справі не може бути взята позивачем із вказаного договору та що підтвердженням ціни позову має бути виключно звіт про грошову оцінку майна, або витяг з реєстру права власності на нерухоме майно, або належним чином укладений договір купівлі-продажу.
Однак, на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції не може вдаватись до оцінки доказів позивача про їх обґрунтованість чи необґрунтованість, достатність чи недостатність, останнє можливо лише в порядку ст. 89 ЦПК України (оцінка доказів) за результатами розгляду справи по суті. 
За змістом ст. 176 ч. 1 п. 2 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно… - вартістю майна. 
Крім того, в силу вимог ст. 176 ч. 2 ЦПК України якщо визначена ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням несплаченого або поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Разом із тим, поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, знаходяться вимоги апеляційної скарги апелянта про встановлення йому в разі необхідності апеляційним судом розміру судового збору в порядку ст. 176 ч.2 ЦПК України та про передачу цієї справи для продовження розгляду в іншому складі суддів. 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.
Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір 454,00 грн. (а.с. 55).
Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється у подальшому судом першої інстанції за загальними правилами ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2021 року у цій справі скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 03.12.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Бєлка В.Ю.	Маловічко С.В.