ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа №814/2070/16
адміністративне провадження № К/9901/49008/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., провівши у касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування рішень, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Запорожана Д.В., Яковлєва О.В., Танасогло Т.М. від 20.02.2018,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі у тексті цієї постанови також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі у тексті цієї постанови також УДАБІ у Миколаївській області, відповідач), у якому просив визнати нечинним та скасувати постанову від 06.10.2016 №247 та припис від 23.09.2016 №342 (далі спірні постанова та припис).
2.          Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач вказував, що ствердження відповідача про порушення ним в частині виконання робіт на об`єкті без проекту та неприйняття даного документу, який містить технологічні карти виконання робіт та заходи безпеки під час виконання робіт, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» взагалі не вимагають складання проекту виконання робіт саме під час проведення капітального ремонту. На думку позивача, зазначений документ вимагається ДБН лише під час нового будівництва. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.          Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 позов задоволено, а саме - визнані протиправними та скасовані спірні припис і постанова.
4.          Приймаючи таку постанову, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №814/2090/16 встановлено наявність проекту виконання робіт, які виконувались на тому ж самому об`єкті будівництва, що й у справі, яка розглядається. 
5.          Отже, за висновками суду першої інстанції, притягнення позивача до відповідальності за порушення пункту 4.2 ДБН А3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» є протиправним.
6.          Оскільки судовим рішенням у справі №814/2090/16, обставини якої суд визнав преюдиційними, встановлено протиправність постанови № 94/1014-7117-16 від 06.10.2016 та припису № 137 від 23.09.2016, винесених Управлінням відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобіолюкс», однак з тих самих підстав, що й оскаржувані ОСОБА_1 постанова та припис, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі.
7.          Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 ухвалене судом першої інстанції судове рішення скасовано та відмовлено у позові.
8.          У оскаржуваній постанові апеляційного суду наведено мотиви про те, що матеріалами справи підтверджено виконання будівельних робіт без Плану виконання робіт, що є порушенням вимог абзацу другого пункту 4.2 ДБН A3.2-2-2009.
9.          Посилання позивача на те, що зазначені будівельні норми не застосовуються до будівельних робіт з капітального ремонту суд апеляційної інстанції визнав такими, що не відповідають дійсним вимогам законодавства.
10.          Апеляційний суд звернув увагу на те, що пунктом 1.1 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» встановлено: «Ці Норми поширюються на загальнобудівельні і спеціальні будівельні роботи під час нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, реставрації будівель та споруд (далі - будівельно-монтажні роботи)».
11.          Отже, як відзначено у оскаржуваній постанові апеляційного суду, жодних виключень стосовно їх виконання, у тому числі в залежності від виду будівельно-монтажних робіт, чинне містобудівне законодавство та будівельні норми не містять.
12.          З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги Додатку В (обов`язкового) ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві», якими визначено склад і зміст основних проектних рішень із безпеки праці в проектно-технологічній документації у будівництві є обов`язковими до виконання, утому числі при виконанні будівельних робіт з капітального ремонту об`єкту будівництва.
13.          При цьому, як зауважив апеляційний суд, пункт В.1 Додатку В ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» дійсно посилається на ДБН А.3.1-5, однак виключно у частині необхідності оформлення проектно-технологічної документації ЩОБ, ПВР), як про це зазначено у ДБН А.3.1-5, та поширюється в обов`язковому порядку, згідно з пунктом 1.1 ДБН А.3.2-2-2009, на будівельні роботи з капітального ремонту.
14.          Управлінням виявлено порушення позивачем, крім пункту В.1, пункту В.5 ДБН А.3.2-2-2009 (відсутність будівельного генерального плану об`єкту, календарного плану, пояснювальної записки), який без жодних виключень та посилань поширюється на капітальний ремонт.
15.          Також у оскаржуваному судовому рішенні підкреслено, що правовою підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності у даному конкретному випадку визначено порушення не норм ДБН А.3.1-5:2009, як помилково вважає позивач, а порушення обов`язкових при капітальному ремонті норм ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» та ДБН В.2.6-14-95 «Покриття будинків і споруд».
16.          За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що виявлені відповідачем порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності та державних будівельних норм дійсно мали місце і це не було спростовано під час судового розгляду цієї справи, у зв`язку з чим підстави для визнання протиправними спірних припису і постанови відсутні, оскільки у діях ОСОБА_1 вбачається наявність ознак складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Якою встановлено відповідальність у вигляді штрафу за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
17.          Не погоджуючись із вищевказаною постановою апеляційного суду, позивач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить її скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
18.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що спеціалістами Управління, за участю інженера технічного нагляду Гордієнко Т.В. , виконроба ТОВ «Автобіолюкс» ОСОБА_1, головного інженера проекту Павлінова Ю.О., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва «Капітальний ремонт шиферної покрівлі житлового будинку по вул. Карпенко, 32 в м. Миколаєві» (далі - Об`єкт). Результати перевірки оформлено Актом від 23.09.2016.
19.          Під час перевірки встановлено, що в якості «проекту виконаних робіт» було надано документ, в якому відсутній будівельний генеральний план об`єкту, календарний план, пояснювальна записка, що не відповідає вимогам п. В.1, В.5 Додатку В ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві», тому перевіряючий дійшов висновку, що підрядником ТОВ «Автобіолюкс» здійснюються будівельні роботи на об`єкті без проекту виконання робіт, що є порушенням вимог абзацу другого пункту 4.2 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві».
20.          За результатами перевірки відповідачем 23.09.2016 прийнято припис №342, яким зобов`язано позивача негайно зупинити виконання будівельних робіт   на об`єкті до усунення порушень вимог державних будівельних норм; в термін до 23.10.2016 вжити заходи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті шляхом приведення документації на об`єкті до вимог державних будівельних норм.
21.          Постановою від 06.10.2016 №247 за порушення вимоги пункту 4.2 ДБН А.3.-2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в сумі 1700,00 гривень.
22.          Судом першої інстанції також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобіолюкс» звернулось до адміністративного суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання нечинними та скасування постанови №94/1014-7117-16 від 06.10.2016 та припису №137 від 23.09.2016.
23.          Зазначені рішення винесені Управлінням на підставі Акту перевірки від 23.09.2016 на об`єкті будівництва «Капітальний ремонт   шиферної покрівлі житлового будинку по   вул. Карпенко, 32 в м. Миколаєві», тобто з тих самих підстав, що й оскарженні у цій справі ОСОБА_1 постанова та припис.
24.          Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №814/2090/16, позовні вимоги ТОВ «Автобіолюкс» задоволені повністю: визнані протиправними та скасовані постанова №94/1014-7117-17-16 від 06.10.2016 року та припис №137 від 23.09.2016.
25.          Зазначеним судовим рішенням встановлено, що під час виконання робіт на об`єкті проект виконання робіт був. Отже, притягнення позивача до відповідальності за порушення пункту 4.2 ДБН А3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» було протиправним.
26.          Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 у справі №814/2090/16 скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 повернуто апелянту, тобто постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 набрала законної сили.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
27.          Скаржник наполягає, що усі заходи з додержання техніки безпеки і охорони праці були детально викладені у технологічній картці на виконання робіт з відповідним відображенням послідовності (етапів) робіт. Фактично, на переконання позивача, опис послідовності виконання робіт за своїм змістом мав усі ознаки пояснювальної записки, зміст якої або будь-які вимоги до її змісту ДБН А. 3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» не визначені.
28.          У касаційній скарзі також зазначається, що календарний план, на відсутність якого посилався відповідач, є елементом, який відображений у технологічній картці виробничого процесу, тобто визначена у ній поетапність, на думку позивача, і є фактичним планом робіт. При цьому, скаржником звертається увага на те, що початок та кінцевий термін виконання робіт у розумінні проміжку часу визначались Договором, укладеним між виконавцем та замовником будівництва.
29.          Позивач вважає, що невизнання відповідачем наданого йому під час проведення перевірки «документу» як Проекту виконання робіт, є наслідком упередженості останнього, а отже й порушенням вимог абзацу другого пункту 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.
30.          Окрім цього позивачем наголошується, що апеляційним судом, у порушення норм процесуального права, не взяті до уваги обставини преюдиційного характеру, встановлені у справі №814/2090/16, та які, на думку скаржника, підтверджують протиправний характер оскаржуваних у цій справі припису та постанови.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
31.          Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
32.          Згідно з положеннями частин першої, другої статті 9 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» нормативне регулювання планування та забудови територій здійснюється шляхом прийняття нормативно-правових актів, правил, державних та галузевих будівельних норм, національних (державних) стандартів, кодексів усталеної практики. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури, забезпечує розроблення, затвердження, перегляд, внесення змін і скасування державних будівельних норм.
33.          Відповідно до пункту 1.1 ДБН А3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» ці норми поширюються на загальнобудівельні і спеціальні будівельні роботи під час нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, реставрації будівель та споруд (далі - будівельно-монтажні роботи).
34.          Відповідно до пункту 4.2 ДБН А3.2-2-2009 під час зведення будівельних об`єктів повинні бути вжиті заходи для запобігання впливу на працівників та населення, яке перебуває на прилеглій до будівельного об`єкта території, небезпечних і шкідливих виробничих факторів. За можливості впливу таких факторів необхідно розробити та реалізувати заходи відповідно до вимог цих Норм, інших нормативних документів, нормативно-правових актів.
Вимоги до заходів із забезпечення безпеки праці необхідно зазначити у проектно-технологічній документації - проектах організації будівництва - ПОБ, проектах виконання робіт - ПВР (додаток В).
Виконання будівельно-монтажних робіт без ПВР забороняється.
35.          За змістом пункту В.1 додатку В до ДБН А3.2-2-2009 (обов`язковий) «Склад і зміст основних проектних рішень із безпеки праці в проектно - технологічній документації у будівництві» проектно-технічна документація (ПТД) згідно з ДБН А.3.1-5 містить проекти організації будівництва (ПОБ) та проекти виконання робіт (ПВР).
ПВР повинен містити конкретні проектні рішення із забезпечення безпеки праці, які визначають технічні засоби і методи робіт і забезпечують виконання нормативних вимог безпеки праці.
Не допускається заміняти проектні рішення витягами з норм і правил безпеки праці, які рекомендується зазначати тільки як обґрунтування для розробки відповідних рішень.
36.          У пункті В.5 додатку В до ДБН А.3.2-2-2009 визначено, що вимоги з безпеки праці повинні враховуватись і бути зазначені у календарному плані виконання робіт, будівельному генеральному плані об`єкта (БГП) і у технологічних картах (організаційно-технологічних схемах) на виконання робіт, пояснювальній записці. 
37.          За визначенням абзацу першого частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
38.          Абзацом другим частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
39.          На підставі вищенаведеної правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який відповідно до приписів пункту 1 цього Порядку визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
40.          Нормами пункту 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).
41.          За правилами частини першої статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
42.          Зміст вищевказаних положень законодавства засвідчує, що дотримання державних стандартів, норм і правил при здійсненні будівництва, до якого, у розумінні частини першої статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», належить, окрім іншого, капітальний ремонт, є обов`язком усіх суб`єктів містобудівної діяльності, утому числі й тих, які виконують будівельно-монтажні роботи.
43.          Виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зокрема, встановлення факту виконання будівельних робіт не у відповідності з державними будівельними нормами, є законодавчо визначеною і закріпленою у статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункті 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю підставою для складання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також для оформлення протоколу.
44.          Дія ДБН А3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві», як про це вказано у їх пункті 1.1, поширюється на загальнобудівельні і спеціальні будівельні роботи під час, зокрема, капітального ремонту будівель та споруд.
45.          За таких обставин, виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті будівництва «Капітальний ремонт шиферної покрівлі житлового будинку по вул. Карпенко, 32 в м. Миколаєві» повинно було здійснювалось, у тому числі, відповідно до ДБН А. 3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» і додатку В до цих ДБН, зокрема, за наявності проекту виконання робіт, який включає будівельний генеральний план об`єкту, календарний план виконання робіт, пояснювальну записку.
46.          Як встановили суди попередніх інстанцій, виконання робіт, які здійснювались під керівництвом ОСОБА_1 у якості виконроба, проводилось із порушенням вимог вищевказаних будівельних норм за відсутності будівельного генерального плану об`єкту, календарного плану виконання робіт, пояснювальної записки.
47.          Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що усі заходи з додержання техніки безпеки і охорони праці були детально викладені у технологічній картці на виконання робіт та договорі підряду, укладеного між виконавцем та замовником будівництва, оскільки це не звільняє від обов`язку виконувати будівельно-монтажні роботи на об`єкті будівництва відповідно до ДБН А. 3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» і додатку В до цих ДБН, зокрема, за наявності у складі проекту виконання робіт будівельного генерального плану об`єкту, календарного плану виконання робіт, пояснювальної записки.
48.          Оскільки під час розгляду цієї справи підтверджено наявність виявлених відповідачем та зафіксованих у акті перевірки порушень державних будівельних норм при виконанні будівельно-монтажних робіт на об`єкті будівництва, то колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для оформлення за наслідками перевірки спірного припису.
49.          Не спростовують цього й посилання скаржника на обставини, встановлені у справі №814/2090/16, відповідно до яких підтверджено наявність проекту виконання робіт на об`єкті, оскільки, як це виплаває із фактичних обставин справи, яка розглядається, вимоги з безпеки праці, в порушення пункту 4.2 ДБН А. 3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» і пункту В5 додатку В до цих ДБН, не були зазначені у календарному плані виконання робіт, будівельному генеральному плані об`єкта і у пояснювальній записці, у зв`язку з чим і було складено оскаржуваний позивачем припис.
50.          Колегія суддів критично оцінює посилання касаційної скарги на мотиви, викладені у постанові Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №814/2090/16, щодо визнання протиправними та скасування припису, складеного відносно ТОВ «Автобіолюкс» на підставі тієї ж самої перевірки, що була проведена й у справі, яка розглядається, а також постанови, якою це Товариство визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
51.          З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у пункті 32 постанови від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 (провадження №12-144гс18), преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
52.          Однак, висновки, викладені у постанові Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №814/2090/16 щодо протиправності оскаржуваних у вказаній справі припису і постанови, правильно не прийняті до уваги судом апеляційної інстанції у якості встановлених обставин преюдиціального характеру, оскільки такі є лише їх правовою оцінкою іншим судом.
53.          Ураховуючи доведений під час розгляду цієї справи і підтверджений наявними у ній доказами факт порушення позивачем вимог пункту 4.2 ДБН А. 3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» і пункту В5 додатку В до цих ДБН під час виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті будівництва «Капітальний ремонт шиферної покрівлі житлового будинку по вул. Карпенко, 32 в м. Миколаєві», колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду стосовно наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а отже й щодо правомірності прийняття оскаржуваної постанови.
54.          У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд апеляційної інстанції, здійснюючи апеляційний розгляд цієї справи, не допустив неправильного застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права та ухвалив оскаржуване судове рішення відповідно до закону, яке, як наслідок, скасуванню не підлягає.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
55.          За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
56.          Зважаючи на вищезазначене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах вимог і доводів касаційної скарги та повноважень, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не виявив неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та/або порушень норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене відповідно до закону.
57.          Керуючись статтями 340, 341, 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                                    Я.О. Берназюк

                                                                                          І.В. Желєзний