УХВАЛА

22 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 640/12082/19
адміністративне провадження № К/9901/39695/21 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду    Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу Попкова Павла Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від     01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України, третя особа - Верховний Суд про скасування наказу та поновлення на посаді судді,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищого господарського суду України, третя особа - Верховний Суд, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Вищого господарського суду України, яка виявилася  у відмові скасувати наказ №376-к від 10 жовтня 2016 року, поновлення ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України та виплатити суддівську винагороду за час вимушеного прогулу;
визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття наказ Вищого господарського суду України №376-к від 10 жовтня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України;
поновити ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України;
зобов`язати Вищий господарський суд України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 02 листопада 2016 року по 30 червня 2019 року та допомогу на оздоровлення за 2017, 2018 і 2019 роки, всього у сумі 2 021 089,50 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Вищого господарського суду України, яка полягає у відмові скасувати наказ від 10 жовтня 2016 року №376-к, поновити ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України та виплатити суддівську винагороду за час вимушеного прогулу.
Визнано протиправним та скасовано з моменту прийняття наказ Вищого господарського суду України від 10 жовтня 2016 року №376-к про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України.
Стягнуто з Вищого господарського суду України за рахунок видатків Верховного Суду на користь ОСОБА_1 судову винагороду за час вимушеного прогулу з 02 листопада 2016 року по 03 вересня 2019 року у сумі 812 058,00 грн з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України з 02 листопада 2016 року.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 33 930 грн, з якої мають бути відраховані податки та обов`язкові платежі. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції.
Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
01 листопада 2021 року представник позивача вп`яте звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року. 
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і  стаття 13 КАС України.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставою касаційного оскарження зазначено пункти 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Судом встановлено, що скаржник неодноразово звертався до суду касаційної інстанції, однак ухвалами Верховного Суду від 19 липня 2021 року, 05 серпня 2021 року, від 06 вересня 2021 року, від 11 жовтня 2021 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Звернувшись вп`яте до суду касаційної інстанції, скаржник зазначив ті ж підстави касаційного оскарження, що вже були перевірені та відхилені ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року.
Скаржник указує на неправильне застосування норм матеріального права та допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, однак мотиви зводяться до переоцінки доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції відповідно до пункту 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Зважаючи на те, що касаційну скаргу повернуто, суд не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті  332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Попкова Павла Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України, третя особа - Верховний Суд про скасування наказу та поновлення на посаді судді повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                     О.В. Кашпур