ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/76/21
          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,
суддів Мороза В.Ф., Коваль Л.А.
секретар судового засідання Крицька Я.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2021 (дата підписання ухвали 23.03.2021, суддя Соловйова А.Є.) у справі 
за заявою приватного підприємства "Віват Бориспіль", м.Київ 
до боржника дочірнього підприємства "Рітейл Центр", м. Дніпро
про визнання грошових вимог в загальній сумі 82 641,68 грн
ВСТАНОВИВ:
          І. Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2021 у даній справі  визнано грошові вимоги приватного підприємства "Віват Бориспіль" до дочірнього підприємства "Рітейл Центр"  в  сумі 4 540, 00 грн (судовий збір за подання заяви) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 78 101,68 грн  (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів.  
          Ухвала місцевого господарського суду мотивована посиланням на наявність у дочірнього підприємства "Рітейл Центр" перед приватним підприємством "Віват Бориспіль" заборгованості за договором від 11.07.2017 № РЦ036313 про постачання товару. 
          ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи
           2.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
          Товариство з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина", не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити у визнанні грошових вимог приватного підприємства "Віват Бориспіль" до дочірнього підприємства "Рітейл Центр" у  повному обсязі.
          В обґрунтування своєї правової позиції скаржник вказує, що на підтвердження  грошових вимог до боржника кредитор не надав ані копії договору від 11.07.2017 № РЦ036313 про постачання товару, ані жодного первинного документу про поставку товару. Долучена до заяви кредитора копія акту перевірки розрахунків від 15.09.2020 не підтверджує існування заборгованості в розмірі 78 101,68 грн.
           2.2 Доводи інших учасників справи
          Відзиву на апеляційне скаргу учасниками справи не надано.
          Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України).
          ІІІ. Апеляційне провадження
           3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді
Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.04.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору в розмірі 6 810,00 грн, направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів учасникам справи про банкрутство листом з описом вкладення та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення цього строку, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
          На виконання вимог ухвали суду від 26.04.2021, скаржником надано докази усунення недоліків  апеляційної скарги.
          Ухвалою апеляційного господарського суду від 31.05.2021 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2021; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 06.07.2021 на 10 годин 00 хвилин. 
          У зв`язку з перебуванням судді-доповідача Кузнецова В.О. на лікарняному,    відповідно до п.2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, розгляд справи № 904/76/21, призначеної на 06 липня 2021 року  не відбувся.
          Ухвалою апеляційного господарського суду 12.07.2021 призначено справу до розгляду на 19.08.2021 на 10 годин 10 хвилин. 
          Розпорядженням керівника апарату суду від 18.08.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чередка А.Є. 
          Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.08.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кузнецова В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.
          Ухвалою апеляційного господарського суду від 19.08.2021 розгляд справи відкладено до 12.10.2021 на 10 годин 50 хвилин
12.10.2021 учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників. 
          Колегія суддів вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.  
           12.10.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
           3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінворк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство дочірнього підприємства "Рітейл Центр".
Ухвалою господарського суду від 11.01.2021 прийнято заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінворк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Рітейл Центр"  до розгляду в підготовчому засіданні, яке призначено на 18.01.2021 о 10:30 годин.
Ухвалою суду господарського суду від 18.01.2021 відкрито провадження за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінворк" у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Рітейл Центр". Визнано грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінворк" в сумі 21 020,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 7 845 000,00  грн (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію, згідно зі ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 05.07.2021. Призначено попереднє засідання суду.
18.01.2021 на веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за №65759 опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство дочірнього підприємства "Рітейл Центр".
02.02.2021 до господарського суду від приватного підприємства "Віват Бориспіль"  надійшла заява б/н б/д про визнання грошових вимог до дочірнього підприємства "Рітейл Центр" у розмірі   78 101,68 грн  (основний борг) та 4 540, 00 грн (судовий збір за подання заяви).  
Вказані вимоги визнані боржником та розпорядником майна у повному обсязі.
         Заявлені грошові вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 11.07.2017 між приватним підприємством «Віват Бориспіль» (постачальник) та дочірнім підприємством «Рітейл Центр», (покупець) укладено договір № РЦ036313 на постачання товару (асортимент всіх артикулів товару, зазначений у специфікації і видатковій накладній в кожен окремий магазин «Фуршет», що належать боржнику).
          Згідно замовлень покупця, постачальник відвантажив боржнику товар на загальну суму 78 101,68 грн.
          Обумовлені договором зобов`язання виконані кредитором належним чином та прийняті боржником.
           В той же час боржник свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару не виконав, в зв`язку з чим заборгованість боржника перед кредитором становить 78 101,68 грн.
          3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.
          Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Предметом апеляційного перегляду є ухвала господарського суду про визнання грошових вимог приватного підприємства "Віват Бориспіль" до боржника.
          Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
          Частиною 14 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.
          Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
          Відповідно до ч.3 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником. Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.
          Приписами ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунку.
          Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.(ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства). Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.
          Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять присічного строку для заявлення конкурсними кредиторами своїх вимог до боржника, їх розгляд проводиться судом в порядку черговості їх надходження до суду. При цьому кредитори, вимоги яких заявлені після завершення 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, не втрачають статус конкурсного кредитора, але позбавляються права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
          Колегія суддів враховує, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі №910/20378/16).
          У справі про банкрутство господарський суд встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 924/628/17).
          Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.
          Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України), допустимості (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України), достовірності (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України) та вірогідності (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).
          Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.
          Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.
          За своєю правовою природою такий предмет спору не є тотожним спору про право, який розглядається у позовному провадженні.
          Відповідно до вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Тобто, будь-яка господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків.
          Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
          Згідно із положеннями частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
          Частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
          В підтвердження заявлених грошових вимог у розмірі 78 101,68 грн, кредитором надані картка рахунку: 361, контрагенти: ДП "Рітейл Центр" за 2020 рік; акт перевірки розрахунків між ДП "Рітейл Центр" та ПП "Віват Бориспіль" за період з 01.08.2020 по 31.08.2020.
          Апеляційний господарський суд враховує, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.
          Зазначена у наданому кредитором акті перевірки розрахунків заборгованість у розмірі 78 101,68 грн не підтверджена первинними бухгалтерськими документами.
          Надана кредитором картка рахунку також не є первинним документом в розумінні ст.9  Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а має лише інформаційний характер.
          Крім того, колегія суддів звертає увагу, що кредитором не надано копію договору від 11.07.2017 № РЦ036313 про постачання товару, укладений між боржником та кредитором, тому суд позбавлений можливості дослідити умови даного договору та надати їм належну оцінку.
          Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що кредитором не надано первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження заборгованості у розмірі 78 101,68 грн, апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про визнання грошових вимог приватного підприємства "Віват Бориспіль" до дочірнього підприємства "Рітейл Центр"  у заявленому розмірі.          
           3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
          Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування ухвали суду, задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення про відхилення грошових вимог кредитора до боржника у повному обсязі.
          Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" задовольнити.
          Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2021 у справі №904/76/21 скасувати.
          Грошові вимоги приватного підприємства "Віват Бориспіль" до дочірнього підприємства "Рітейл Центр"  в  сумі 4 540, 00 грн (судовий збір за подання заяви) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 78 101,68 грн  (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів - відхилити.  
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

          Постанова складена у повному обсязі 12.10.2021.

          Головуючий суддя                                                   В.О.Кузнецов

          Судді                                                                       В.Ф.Мороз

                                                                                Л.А.Коваль