ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 367/6338/16-а
адміністративне провадження № К/9901/38541/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді -  Берназюк Я.О.,  Кравчук В.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Бучанської міської ради Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 (судді - Горяйнов А.М., Желтобрюх І.Л., Мамчур Я.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бучанської міської ради Київської області про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
встановив:
У серпні 2016 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили:
- визнати незаконним та скасувати рішення Бучанської міської ради Київської області від 28.07.2016 №694-15-VІІ в частині відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;
- визнати за ОСОБА_2 право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; 
- визнати незаконним та скасувати рішення Бучанської міської ради Київської області від 28.07.2016 №695-15-VІІ в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 
- визнати за ОСОБА_1 право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачі є учасниками бойових дій (брали участь у АТО на Сході України), що підтверджується відповідними посвідченнями.
16.06.2016 ОСОБА_2 звернувся до відповідача із клопотанням вх. №К-236 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі йому безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка, орієнтовною площею 0,10 гектара в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, гарантованих Конституцією України, що розташована по АДРЕСА_1 (на перетині із АДРЕСА_2 та межує із нею) та знаходиться поряд із земельною ділянкою кадастровий номер 3210800000:01:087:0040, площею 0,15 га, яка належить на праві приватної власності ТОВ "ВОГЕЛЬ" із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташовується за адресою АДРЕСА_1 , до якого були додані копії паспорту та довідки про присвоєння податкового номеру платника податків, копія посвідчення учасника бойових дій, графічні матеріали, на яких зазначено бажані конфігурація та місце розташування земельної ділянки.
16.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою (клопотанням) вх. №Л-241 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,10 гектара в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам гарантованих Конституцією України, що розташована по АДРЕСА_3 (перетин із АДРЕСА_2 ) та суміжна (межує) із земельною ділянкою кадастровий номер 3210945300:01:048:0017, площею 0,15 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташовується за адресою АДРЕСА_4 , а також бажана до відведення земельна ділянка суміжна (межує) із земельною ділянкою кадастровий номер 3210945300:01:048:0022, площею 0,04 га, яка належить на праві приватного користування ОСОБА_3 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташовується за адресою АДРЕСА_4 , а також суміжна (межує) із земельною ділянкою кадастровий номер 3210800000:01:048:0056, площею 0,0849 га, яка належить на праві приватного користування ОСОБА_4 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташовується за адресою АДРЕСА_4 , до якого були додані копії паспорту та довідки про присвоєння податкового номеру платника податків, копія посвідчення учасника бойових дій, фотофіксація на місцевості в підтвердження того, що бажана земельна ділянка вільна від забудови, графічні матеріали, на яких зазначено бажані конфігурація та місце розташування земельної ділянки.
Оскільки протягом встановленого законодавством місячного строку ні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні мотивованої відмови у його наданні у відповідності до положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України від Бучанської міської ради на адресу заявників не надходило, 19.07.2016 позивачі уклали з ФОП ОСОБА_5 (фізична особа-підприємець) договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та письмово повідомили Бучанську міську раду своїми заявами від 19.07.2016, зареєстрованими під номером К-624 та Л-625.
28.07.2016 Бучанською міською радою були прийняті рішення №694-15-УІІ та №695-15-УІІ про відмову в задоволенні заяв щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що схема земельної ділянки не відображає населеного пункту, вулицю та конкретне місце розташування і не є графічним матеріалом в розумінні ч. 6 ст. 118 ЗК України.
Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивачі звернулись до суду з цим позовом.
В обгрунтування позовних вимог посилались на те, що оскаржувані рішення відповідача є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідно до положень ч. 7 ст. 118 ЗК України у них виникло право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок без дозволу Бучанської міської ради.
При цьому, у поданих клопотаннях чітко вказано населений пункт, вулицю на якій розташовані бажані до відведення земельні ділянки, вказані суміжні власники земельних ділянок, а на графічних матеріалах чітко вказане місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки та містяться назви вулиць, будинку, плани земельних ділянок, що зареєстровані у Державному земельному кадастрі на день подання клопотання, що дозволяє встановити місцезнаходження бажаних до відведення земельних ділянок.
Постановою    Ірпінського міського    суду Київської області від 14.11.2016    позов   задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано рішення Бучанської міської ради від 28.07.2016 №694-15-УІІ в частині відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Бучанську міську раду на черговій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га по АДРЕСА_1 .
Визнано незаконним та скасовано рішення Бучанської міської ради від 28.07.2016 №695-15-УІІ в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_3 .
Зобов`язано Бучанську міську раду на черговій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га по АДРЕСА_3 .
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14.11.2016 скасовано в частині зобов`язання Бучанської міської ради Київської області на черговій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га по АДРЕСА_1 та зобов`язання Бучанської міської ради Київської області на черговій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га по АДРЕСА_3 .
В іншій частині постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14.11.2016 - залишено без змін.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішення Бучанської міської ради Київської області від 28.07.2016 №694-15-VІІ та №695-15-VІІ у частині відмови у наданні їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки в них не зазначено жодних, передбачених законодавством підстав чи мотивів для відмов у наданні позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вирішуючи питання про надання позивачам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, діяв у порушення приписів чинного законодавства України, необґрунтовано відмовив їм в наданні таких дозволів та прийняв рішення, які є протиправними і підлягають скасуванню, та дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушених прав позивачів є зобов`язання Бучанської міської ради Київської області повторно розглянути відповідні клопотання.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачів, апеляційний суд виходив з того, що позивачі набули право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без дозволу відповідача відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 118 ЗК України та фактично реалізували його, уклавши відповідні договори з ФОП ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту права позивачів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на захист якого був поданий даний адміністративний позов, є скасування рішень Бучанської міської ради Київської області від 28.07.2016 №694-15-VІІ та №695-15-VІІ.
З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що розгляд клопотань позивачів відбувся в межах визначених законодавством України повноважень та Регламенту Бучанської міської ради.
Зокрема, посилався на те, що листами від 23.06.2016 позивачі повідомлялись про те, що розгляд їх клопотань буде винесено на розгляд постійної депутатської комісії з питань містобудування та природокористування (профільна комісія), засідання якої відбудеться у липні 2016 року.  
Згідно плану роботи на липень 2016 року клопотання позивачів були розглянуті на засіданні постійних депутатських комісій та 28.07.2016 винесено на розгляд сесії Бучанської міської ради на якій були прийняті спірні рішення.
Заперечуючи проти касаційної скарги позивачі просили у її задоволенні відмовити, а судові рішення залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, ЗК України та Законом України "Про землеустрій".
Відповідно до частин першої-третьої ст.116 ЗК України громадяни … набувають права власності … земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами … здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в) частина третя статті 116 ЗК України).
Частиною шостою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами абзацу першого частини сьомої статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених   статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Згідно з абзацом 3 частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави відмови. В свою чергу, у разі ненадання уповноваженим органом у визначений законом строк жодного з передбачених законодавством рішень, особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачі скористались наданим їм законом правом замовити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок без згоди уповноваженого органу.
Крім того, встановлено, що клопотання позивачів розглянуті відповідачем з порушенням встановленого законом місячного строку їх розгляду, за наслідками розгляду яких ухвалено рішення про відмову у наданні позивачам дозволів на розробку проектів землеустрою, в яких не наведено передбачених законом підстав такої відмови, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності оспорюваних рішень та прийняли рішення про їх скасування.
При цьому, сам по собі факт розгляду звернень позивачів за встановленою процедурою не може бути безумовним доказом правомірності прийнятих рішень, до того ж за умови не дотримання інших вимог, зокрема щодо належного мотивування.
Відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи касаційної скарги стосуються лише правомірності розгляду відповідачем клопотань позивача поза межами встановленого законом місячного строку, тобто постанова суду апеляційної інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог, а тому касаційний перегляд, відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України, здійснюється лише в цій частині.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції та постанову суду першої інстанції, в частині, залишеній без змін постановою суду апеляційної інстанції, - без змін.
Керуючись ст. 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційну скаргу Бучанської міської ради залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 та постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14.11.2016, в частині залишеній без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
Я.О. Берназюк
В.М. Кравчук