ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 335/9377/20	
                                                                                          Суддя І інстанції Рибалко Н.І.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Запорізької міської ради
на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
-  визнати протиправною та скасувати постанову №296 від 21.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальністю та накладення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП;
- справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Скасовано постанову №296 від 21.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 1530 гривень та закрито справу про адміністративне правопорушення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зазначений у позові Виконавчий комітет Запорізької міської ради є неналежним відповідачем, а Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, яка вказана відповідачем у рішенні суду першої інстанції не була залучена до розгляду справи.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 11.03.2020 року головним спеціалістом інспектором відділу координації діяльності та оперативного контролю в сфері благоустрою інспекції з благоустрою ЗМР складено відносно ОСОБА_1 протокол №0030 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.
Відповідно до змісту вказаного протоколу 11.03.2020 року о 14-50 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не здійснює заходи прибирання та не забезпечує утримання об`єкту в належному санітарному стані, що призвело до захаращення, чим були порушені вимоги п.п. 5.9, 4.3.1, 5.19 правил благоустрою території м. Запоріжжя, затверджених Рішенням міської ради від 22.06.2011 року №41.
На підставі вказаного протоколу Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради 21.04.2020 року прийнято постанову № 296, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 530 гривень.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В свою чергу, відповідно до 4.3.1. Правил благоустрою території м. Запоріжжя, забороняється захаращування територію міста, власні та прилеглі території будівельними, в тому числі сипучими матеріалами, конструкціями, тарою, сільськогосподарською сировиною, сміттям, побутовими відходами, відходами виробництва, накопиченням снігу та криги тощо.
Згідно із 5.9 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, підприємства, установи, організації, а також власники індивідуальних будинків, зобов`язані прибирати прилеглі до їх домоволодінь території, крім закріплених за підприємствами комунального господарства, в довжину - в межах їх ділянок, ширину - до середини вулиці, провулку, проїзду, а при односторонній забудові - в межах, встановлених районною адміністрацією Запорізької міської ради, регулярно проводити роботи по знищенню карантинних рослин і бур`янів, своєчасно проводити покіс трави на вказаних територіях.
Відповідно до 5.9 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, будівельні та інші організації при здійсненні будівельних, ремонтно-будівельних та відновлюваних робіт зобов`язані прибирати надані під забудови території та на прилеглих до будівельних майданчиків території по периметру на відстані 15 м від залишків будівельних матеріалів, зайвого ґрунту та будівельного сміття в процесі роботи протягом усього періоду будівництва до здачі об`єкта в експлуатацію та забезпечувати вивіз відходів на спеціально відведені місця чи об`єкти поводження з відходами. Будівельні майданчики повинні бути огороджені огорожами встановленого зразка згідно вимог Держгірпромнагляду та мати відповідні майданчики для очищення техніки, яка використовується на будівництві, до виїзду їх з території забудови на міські вулиці.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Таким чином, необхідною умовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є підтвердження належними доказами факту не здійснення ОСОБА_1 заходів прибирання та не забезпечення утримання об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , в належному санітарному стані, що призвело до його захаращення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, в порушення вказаної норми, відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не було надано жодного доказу.
При цьому, змісту п.п. 5.9, 4.3.1, 5.19 правил благоустрою території м. Запоріжжя, затверджених Рішенням міської ради від 22.06.2011 року №41, вбачається, що ці правила стосуються саме захаращування власних територій прилеглих до будинку або приміщення, в даному випадку позивачу інкримінується не здійснення заходів з прибирання та не забезпечення утримання об`єкту в належному санітарному стані, що призвело до захаращення. Таким чином зазначені в протоколі та постанові пункти 5.9, 4.3.1, 5.19 Правил благоустрою території міста Запоріжжя затверджених Рішенням міської ради від 22.06.2011 № 41, не мають жодного відношення до належного утримання об`єкта нерухомості, що виключає склад адміністративного правопорушення.
Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Таким чином, оскільки у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.
Поряд з цим, з приводу посилання заявника апеляційної скарги на те, що позові Виконавчий комітет Запорізької міської ради є неналежним відповідачем, а Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, яка вказана відповідачем у рішенні суду першої інстанції не була залучена до розгляду справи, колегія суддів вважає формальними та такими, що не впливають на правильність висновків суду щодо незаконності постанови №296 від 21.04.2020 року, з огляду на наступне.
Так, Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради не є окремою юридичною особою, а лише є уповноваженим Виконавчим комітетом Запорізької міської ради органом для розгляду, зокрема, справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.
А відтак, в даному випадку зазначення судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачем Виконавчий комітет Запорізької міської ради а в рішенні Адміністративну комісію при виконавчому комітеті Запорізької міської ради не впливає на суть спірних правовідносин та не є достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на правові позиції Верховного Суду та Великої Палати Верховного суду, в яких містяться застереження для, зокрема, суб`єктів владних повноважень щодо застосування надмірного формалізму по відношенню до фізичних осіб. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Запорізької міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
В повному обсязі постанова складена 05 жовтня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник