УХВАЛА

09 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  908/666/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міжрайонного району електричних мереж
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2021 (у складі колегії суддів: Антонік С.Г. (головуючий), Березкіна О.В., Іванов О.Г.)
у справі № 908/666/21

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міжрайонного району електричних мереж
до Приватної виробничо-комерційної фірми «Меркурій»
про стягнення 54   840,91 грн,

ВСТАНОВИВ: 
22.11.2021 Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міжрайонного району електричних мереж (далі - ПАТ «Запоріжжяобленерго») подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2021 у справі № 908/666/21.
Розглянувши матеріали касаційної скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго», Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 908/666/21, зважаючи на таке. 
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках -  на касаційне оскарження судового рішення.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270 грн. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у цій справі є стягнення 54   840,91 грн, що є значно меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК справа № 908/666/21 є малозначною.
Обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження за його касаційною скаргою, скаржник зазначає, що справа № 908/666/21 становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення, оскільки відповідач вчинив суспільно небезпечне діяння - крадіжку електричної енергії, що, у свою чергу, завдало значної шкоди позивачеві - ПАТ «Запоріжжяобленерго».
Зазначені доводи є неспроможними, ґрунтуються на припущеннях і не можуть бути визнані Судом підставою для відкриття касаційного провадження, передбаченою пунктом «в» пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК.
Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК, за яких Суд міг би визнати, що оскаржена постанова у справі № 908/666/21 підлягає   касаційному оскарженню ПАТ «Запоріжжяобленерго» не наводить.
Вивчивши і проаналізувавши матеріали поданої ПАТ «Запоріжжяобленерго» касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК підстав для розгляду касаційної скарги Суд не вбачає. 
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 908/666/21.
При цьому Суд взяв до уваги недоліки касаційної скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго», однак не надає скаржникові строку для їх усунення, оскільки наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 908/666/21 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міжрайонного району електричних мереж на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2021.
2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові.
3. Копію касаційної скарги у справі № 908/666/21 залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                                І. С. Берднік

Судді:                                                                                                         В. А. Зуєв

                                                                                                                   І. С. Міщенко