ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1583/21 Справа № 205/6240/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Томи В.П. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої водієм трамваю в КП “Дніпровський електротранспорт” ДМР, ДЕПО №3, мешкаючої у АДРЕСА_1 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В : 
       
       Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір по справі на користь держави в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).
        ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 08 липня 2021 року о 08:40 год. у м.Дніпро на перехресті пр. І.Мазепи та пр. С.Нігояна, керуючи трамваєм КТМ 608 К, №2223 при зміні напрямку руху не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем Opel Zafira, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди трамваю та автомобілю спричинені пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. 
       В апеляційній скарзі адвокат Тома В.П. просить постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 вересня 2021 року скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення. 
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
       Вказує на те, що на перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16, 5.17.1, 5.17.2, 5.18, 5.19.
       Апелянт зазначає, що в діях водія ОСОБА_1 порушень правил ПДР не вбачається.
       На думку апелянта, суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_1 , провівши розгляд справи за її відсутності. 
       Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та її адвоката Томи В.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду об`єктивно не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №018980 від 08 липня 2021 року 08 липня 2021 року о 08:40 год. у м.Дніпро на перехресті пр. І.Мазепи та пр. С.Нігояна, водій ОСОБА_1  керуючи трамваєм КТМ 608 К, №2223 при зміні напрямку руху не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем Opel Zafira, д/н  НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди трамваю та автомобілю спричинені пошкодження, чим завдана матеріальна шкода.  
       Так, при винесенні оскаржуваного рішення, як на підставу для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд посилався на матеріали справи в їх сукупності, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018980 від 08.07.2021 року, схемою місця ДТП з фото-таблицею до неї від 08.07.2021 року, відповідно до якої вбачається розташування першого та другого вагона трамвая КТМ 608 К, № 2223 та автомобіля Opel Zafira, д/н НОМЕР_1 на перехресті пр. І.Мазепи та пр. С.Нігояна в м.Дніпро, та місце зіткнення; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 10.06.2021 року. 
       Апеляційний суд вважає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не доводять вину ОСОБА_1 у порушенні п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України з наступних підстав. 
       Так, пунктом 10.1. ПДР України зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
       Відповідно до п. 11.8 ПДР України по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію. 
       Згідно пояснення водія трамвая ОСОБА_1 після вмикання сигнала світлофора який дозволяє рух, впевнившись, що немає перешкод для проїзду перехрестя, почала рух. Після цього вона почула хлопок з правої сторони першого вагону. ОСОБА_1 вийшла з вагону та з`ясувала, що у праву задню частину трамваю № 2223 здійснив наїзд автомобіль OPEL д/н НОМЕР_1 .
       Трамвай  — рейковий наземний вид публічного маршрутного міського транспорту, переважно вуличний, призначений на переміщення людей у межах міста та міських агломерати.
       З матеріалів справи убачається, що трамвай стояв на перехресті чекаючи на дозволяючий сигнал світлофора для продовження руху, відповідно до п. 11.8 ПДР України.
       Відповідно до пояснення водія Opel Zafira, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 - керуючи своїм автомобілем, рухався по пр. Івана Мазепи в напрямку пр. Сергія Нігояна в лівій смузі. На перехресті вказаних вулиць (попереду світлофора) між правою та лівою смугою стояла біла Шкода яка перебудовувалася в праву смугу. Ліворуч від нього, стояв трамвай. Він почав об`їжджати Шкоду з лівого боку в цей момент почав рух трамвай повертаючи ліворуч. В момент повороту перший вагон зачепив передній лівий бік його автомобіля.
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що на перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16, 5.17.1, 5.17.2, 5.18, 5.19. 
       Разом із цим, автомобіль Opel Zafira, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 порушуючи вимоги ПДР України, а саме вимоги інформаційно — вказівного знаку 5.18 “напрямок руху по смузі” та п. 13.3 ПДР “під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху”, вирішив проїхати між автомобілем Шкода та трамваєм КТМ 608К № 2223 чим створив небезпеку для дорожнього руху, не дотримуючись при цьому безпечного інтервалу, що і призвело до дорожньо — транспортної пригоди.
       Зважаючи на вищевикладене, доводи потерпілого ОСОБА_2 про те, що саме водій ОСОБА_1 винна у скоєному ДТП є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.
       Звертається увага на те, що відповідно до п. 1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а п.п. 1.4 ПДР України визначає, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
       На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даної справи про адміністративне правопорушення та безпідставно прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
       В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні даного правопорушення не доведена.
       На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу адвоката Томи В.П. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити. 
       Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2021 року відносно  ОСОБА_1 - скасувати.
       Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко