Ухвала
Іменем України
 
06 грудня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 150/200/20
провадження № 61-17833ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Берегового О. Ю., Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
 
Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року в задоволенні зазначеного вище позову відмовлено.
 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Гусєв П. В. подав апеляційну скаргу 03 серпня 2021 року, за допомогою засобів поштового зв`язку, тобто з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, визначеного частиною першою статті 354 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків, зокрема надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду.
 
У вересні 2021 року представник позивача звернувся до апеляційного суду із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додав квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2021 року визнано неповажними підстави зазначені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року, та продовжено процесуальний строк для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги, шляхом подання інших поважних причин пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції.
 
На виконання вимог ухвали, 04 жовтня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника позивача про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зазначено інші причини пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2020 року на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Моторне (транспортне) страхове бюро України 29 жовтня 2021 року звернулося засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційну скаргу обґрунтовує тим, що апеляційним судом проявлено надмірний формалізм та безпідставно позбавлено позивача права на суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Заявник зазначав у клопотаннях про поновлення строку на апеляційне оскарження, що суд першої інстанції всупереч положенням частин п`ятої та одинадцятої статті 272 ЦПК України направив копію судового рішення простою кореспонденцією, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року, тому строк на апеляційне оскарження слід рахувати з моменту отримання такого за запитом представника позивача, а саме з 16 липня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, зокрема для сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн.
 
У листопаді 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України направило засобами поштового зв`язку клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого додало платіжне доручення від 10 листопада 2021 року № 9803658 про сплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн.
 
Отже, недоліки касаційної скарги усунуто.
 
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
 
Згідно із частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
Суд апеляційної інстанції встановивши, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, ухвалене 06 листопада 2020 року, а повний його текст складений 13 листопада 2020 року, отже останнім днем подачі апеляційної скарги вважається 13 грудня 2020 року, яку скаржник подав 03 серпня 2021 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, залишив апеляційну скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків, зокрема й подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
13 вересня 2021 року представник моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Гусєв П. В. звернувся із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення 06 листопада 2020 року представник позивача не був присутній. Разом з тим, вказував, що повний текст оскаржуваного рішення був складений 13 листопада 2020 року, а направлений на адресу заявника, простою кореспонденцією, лише 16 липня 2021 року, що є порушенням частин п`ятої, одинадцятої статті 272 ЦПК України. Крім того, зазначав, що оприлюднення оскаржуваного рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень раніше не свідчить про демонстрацію позивачем неготовності брати участь на всіх етапах розгляду справи.
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 вересня 2021 року визнано наведені вище підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, при цьому суд врахував, що інтереси позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України в суді попередньої інстанції представляв Гусєв П. В., який у прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін - розглянути без участі представника позивача. Відтак, позивач та його представник, які задіяні в ході судового розгляду вказаної справи, в тому числі з урахуванням заявленого клопотання, зобов`язані були з розумним інтервалом часу самостійно цікавитись провадженням у цій справі. Докази, які містяться в матеріалах справи про направлення копії оскаржуваного рішення суду 13 липня 2021 року за адвокатським запитом представника позивача Проця А. В. не спростовують можливості отримання рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року раніше вищезазначеної дати. Ухвалою продовжено процесуальний строк для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги, шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції.
 
На виконання вимог ухвали, 04 жовтня 2021 року представник позивача подав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги та поновлення строку на апеляційне оскарження, яка мотивована тим, що під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення 06 листопада 2020 року представник позивача не був присутній. Вказував, що повний текст оскаржуваного рішення складений 13 листопада 2020 року, а направлений на адресу заявника, простою кореспонденцією, лише 16 липня 2021 року, що є порушенням частин п`ятої, одинадцятої статті 272 ЦПК України. Крім того, зазначав, що оприлюднення оскаржуваного рішення в ЄДРСР раніше не свідчить про демонстрацію позивачем неготовності брати участь на всіх етапах розгляду справи.
 
Апеляційний суд перевірив доводи заявника, на які він посилався як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження та, встановивши, що ці підстави є неповажними, оскільки заявник тривалий період часу не цікавився поданою ним позовною заявою, стороною позивача не обґрунтовано неможливості, або ж наявності перешкод самостійно цікавитись провадженням у вказаній справі, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Доводи касаційної скарги не спростовують викладених в оскаржуваному судовому рішенні висновків з огляду на таке.
 
Питання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).
 
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
 
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).
 
Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).
 
Обов`язок доказування і подання доказів визначено статтею 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Водночас за змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Ураховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку, що представником Моторного (транспортного) страхового бюро України не надано належних доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а переоцінка наданих суду апеляційної інстанції доказів не належить до компетенції суду касаційної інстанції, Верховний Суд вважає, що відповідні доводи касаційної скарги є необґрунтованими.
 
Доводи касаційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою суд апеляційної інстанції порушив право позивача на суд, Суд відхиляє, оскільки такі спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами.
 
Крім того, процесуальна рівність забезпечує гарантії доступності до правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.
Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року відмовити.  
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак     Г. І. Усик