13.12.21
33/812/407/21
                                                   
МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 484/2418/21 Головуючий у місцевому судді Закревський В.І.
Провадження № 33/812/407/21 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Миколаївський апеляційний суд у складі :
головуючого судді - Темнікової В.І.,
з секретарем судового засідання – Горенко Ю.В.,
за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – Піньковської О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2021 року, якою 
                ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, 
зареєстрованого та проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, 
В С Т А Н О В И В:
       
       Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2021 року встановлено, що 22 червня 2021 року о 20.43 год в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Амосова гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, тремтіння пальців. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.        
       Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.
       Не погоджуючись з зазначеною постановою, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, а також з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин.
       В заяві про поновлення строку ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана постанова була отримана ним особисто 16 листопада 2021 року.
       Також зазначає, що відповідно до ст. 293 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
       Враховуючи, що він отримав постанову 16 листопада 2021 року просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважної причини.        
       Перевіривши доводи, викладені у клопотанні, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного. 
       Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
       Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
       Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.
       Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
       Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
       За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
       Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
       Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
       Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
       З огляду на матеріали справи про адміністративне правопорушення, справа неодноразово призначалася суддею районного суду до розгляду, спочатку на 16 липня 2021 року на 09:30 год, про що, на адресу зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 направлена судова повістка про виклик до суду. Поштове відправлення повернуто до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а. с 7).
       Розгляд справи було відкладено на 12 серпня 2021 року на 13:30 год., про що повідомлено ОСОБА_1 належним чином (а. с. 16).
       В судових засіданнях 12 серпня 2021 року та 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 був присутнім особисто, та повідомлений про відкладення розгляду справи на 21 жовтня 2021 року під розпис.
       21 жовтня 2021 року розгляд справи було відкладено на 11 листопада 2021 року.         Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення судову повістку про виклик на 11 листопада 2021р. ОСОБА_1 отримав 23 жовтня 2021 року 
       Постанова судді першої інстанції відносно ОСОБА_1 (вступна та резолютивна частина) була проголошена судом 11 листопада 2021 року за його відсутності.        Повний текст постанови складено 14 листопада 2021 року.
       15 листопада 2021 року згідно супровідного листа суду, копія постанови була направлена на адресу ОСОБА_1 , тобто у строки встановлені ст. 285 КУпАП (з урахуванням вихідних днів) (а. с. 26).
       Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови суду 16 листопада 2021 року (а. с. 27).        
       Згідно конверту, наявного в матеріалах справи, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана 25 листопада 2021 року, тобто із пропуском десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.
       Як на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 в заяві про поновлення строку посилається на отримання постанови суду лише 16 листопада 2021 року. Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить та не вказує об`єктивних причин, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу. При цьому в заяві про поновлення строку апелянт посилається на ст. 293 КУпАП, яка регулює порядок розгляду скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення, проте, наводить зміст статті 289 КУпАП. 
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Александр Шевченко проти України» п. 27, та «Трух проти України»).
В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року також зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». 
Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність про час і місце розгляду справи судом та ухвалення постанови 11 листопада 2021 року, зміст прийнятого відносно нього рішення, а також зважаючи на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне та враховуючи викладені вище обставини, слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КУпАП 10-денного строку з дня винесення постанови суду. 
       Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає. 
При цьому апеляційний суд враховує, що копія постанови вручена особисто 16 листопада 2021 року та навіть з моменту отримання в нього було достатньо часу для звернення з апеляційною скаргою в межах встановленого КУпАП 10-денного строку з дня винесення постанови суду.
       Щодо посилання в апеляційній скарзі про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку з тим, що вона подана апелянтом у 10-денний строк з моменту отримання її копії, слід зазначити, що апелянт довільно трактує положення ст. 289 КУпАП щодо початку перебігу строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Так, згідно ст. 289 КУпАП (в редакції на час вчинення правопорушення) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення за загальним правилом може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. 
Загальний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) передбачений ст. 279-1 КУпАП.
        Даною нормою права, зокрема, передбачено,  що постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).
Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.
У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.
У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.
Згідно ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
В даному випадку, як убачається з матеріалів справи, як фіксація, так і розгляд адміністративного правопорушення здійснювалися не в порядку, зазначеному в ст. 279-1 КУпАП. Не стосується дане адміністративне правопорушення також порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, які зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Згідно ст. 221 КУпАП розгляд справ  про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, віднесено до компетенції районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів (суддів). 
У даній справі розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався саме судом і за результатами цього розгляду суддею була винесена постанова про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн без позбавленням права керування транспортними засобами. Строк оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення визначено ч.2 статті 294 КУпАП України та становить 10 днів з дня винесення постанови.
За такого, посилання апелянта на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді у даній справі слід відраховувати не з дня винесення постанови, а з дня отримання ним копії постанови, є суб`єктивним тлумаченням апелянтом положень ст. 289 КУпАП без урахування положень інших зазначених вище норм права.
       Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить, зокрема, не вказує об`єктивних причин, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу у визначений ч. 2 ст. 292 КУпАП строк. 
       Отже з урахуванням викладеного, розглядаючи справу в межах доводів, викладених в клопотанні про поновлення строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2021 року.
       Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.
       Керуючись ст. ст. 288, 294 КУпАП, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
       
       Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами строком.
       Апеляційну скаргу разом з додатками повернути особі, яка її подала.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.І. Темнікова