Ухвала    
12 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 266/587/18
провадження № 61-17561ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду та з урахуванням уточненої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами просив скасувати судовий наказ про стягнення аліментів від 02 березня 
2018 року, постановити нове судове  рішення, яким стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. 
Судовий наказ Приморського районного суду Донецької області 
від 02 березня 2018 року у справі № 266/587/18 залишено в силі. 
Заходи забезпечення у вигляді зупинення виконавчого провадження 
№ 62821569 в частині стягнення заборгованості по аліментам, застосовані згідно ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 26 жовтня 
2020 року, скасовано.
Постановою Донецького апеляційного суду від 23 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником 
ОСОБА_2 , залишено без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 04 червня 2021 року залишено без змін.
У жовтні 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області 
від 04 червня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 23 вересня 2021 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження 
є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, 
є малозначною в силу закону.
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, 
які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому, Верховним Судом взято до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, та встановлені судами фактичні обставини справи.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України 
суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області 
від 04 червня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 23 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович