П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        24 листопада 2021 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 375/473/20
Номер провадження  22-ц/824/10274/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Головачова Я. В., Нежури В. А., 
 
за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,
 
вивчивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт»  на рішення Таращанського районного суду Київської області від 27 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Зінкіна В. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі, 
в с т а н о в и в :
 
У квітні 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Рокитнянського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт», з урахуванням подальших уточнень, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» на користь ОСОБА_1  зерна в кількості 6 900 кг, цукру в кількості 300 кг, олії в кількості 30 л, соломи в кількості 3 т;зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» здійснити на користь ОСОБА_1 оранку городу до 90 соток; розірвання договору оренди земельної ділянки № 308 від 07 квітня 2014 року зі змінами, згідно додаткової угоди № 29 від 08 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_1  та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» щодо земельної ділянки площею 1,8072 га з кадастровим номером 3223784500:05:011:0046, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 12.08.2014 номер запису про інше речове право 6655132; стягнення судових витрат.
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223784500:05:011:0046, яка розташована на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області.
 
07 квітня 2014 між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроінвестпродукт» укладено договір оренди № 308 вищевказаної земельної ділянки терміном на 5 років.
 
08 листопада 2016 року між сторонами укладено додаткову угоду № 29 до зазначеного договору, за якою договір оренди № 308 викладено в новій редакції, та внесено зміни до запису про інше речове право.
 
Укладаючи договір оренди зі змінами, сторони поклали на орендаря обов`язок щодо внесення обумовленої договором орендної плати. Разом з тим, в період з 2017 по 2019 рік відповідач не виконав свого зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, обумовленої договором оренди зі змінами.
 
Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, останній звернувся до нього з письмовою вимогою від 13 лютого 2020 року у якій, вимагав протягом 7 днів доставити орендну плату за його місцем проживання, проте станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, свою заборгованість відповідач не погасив.
Розпорядженням в.о. голови Рокитнянського районного суду Київської області Литвина О.В. від 29 квітня 2020 року справу передано до Таращанського районного суду Київської області (а.с. 39).
 
 Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27 квітня 2021 року (а.с. 155-159) позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» на користь ОСОБА_1 орендну плату: за 2017 рік - 1 000 кілограм соломи;за 2018 рік - 1 000 кілограм соломи; за 2019 рік - 2 300 кілограм зерна, 100 кілограм цукру, 10 літрів олії, 1 000 кілограм соломи.
 
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» здійснити на користь ОСОБА_1 оранку городу до 90 соток.
 
Розірвано договір оренди земельної ділянки № 308 від 07 квітня 2014 року зі змінами, згідно додаткової угоди № 29 від 08 листопада 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» щодо земельної ділянки площею 1,8072 га з кадастровим номером 3223784500:05:011:0046, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 12.08.2014 номер запису про інше речове право 6655132.
 
В іншій частині позовних вимог, відмовлено.
 
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 261 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 500 грн.
 
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 02 червня 2021 року ТОВ «Агроінвестпродукт» направило апеляційну скаргу у якій, посилаючись на його незаконність, просило рішення Таращанського районного суду Київської області від 27 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову, відмовити.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скаржник, як добросовісний орендар, використовує орендовану у позивача земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та в повному обсязі сплачує орендну плату.
 
Так, за 2017-2018 роки скаржником було виконано умови договору щодо сплати орендної плати.
 
Скаржник зазначає, що позивач не мав претензій до нього і не звертався із заявою на виплату кукурудзи за 2017 рік до 31 грудня 2017 року, що свідчить про відсутність будь-яких претензій по виплаті орендної плати за 2017 рік. Разом з тим, виявивши факт невиплати позивачу кукурудзи, скаржник 15 січня 2018 року видав кукурудзу позивачу, чим повністю виплатив орендну плату.
 
Скаржник зазначає, що у зв`язку з відсутністю на виробництві продукції для виплат в натуральній формі за 2019 рік, ним було здійснено поштовий переказ грошових коштів до 31 грудня 2019 року. Згідно договору оренди землі з урахуванням змін відповідно до додаткової угоди, орендар не несе відповідальність щодо неотримання орендодавцем орендної плати вчасно та така несплата не буде вважатися невнесенням орендної плати та/чи простроченням оплати. Таким чином, скаржник виконав умови договору щодо сплати орендної плати у строк до 31 грудня 2019 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Відзиву подано не було.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи.
У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення судових повісток-повідомлень на їх електронні адресу у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність  підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з системної сплати орендної плати не у повному обсязі.
 
Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що земельна ділянка площею 1,8072 га з кадастровим номером 3223784500:05:011:0046, розташована на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, належить ОСОБА_1 на праві власності (а.с. 09).
 
07 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроінвестпродукт» укладено договір оренди № 308 земельної ділянки площею ,8072 га з кадастровим номером 3223784500:05:011:0046, розташованої на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, терміном на 5 років  (а.с. 05-06).
 
Право оренди ТОВ «Агроінвестпродукт» зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 05 червня 2014 року номер запису про інше речове право 6655132 (а.с. 10).
 
08 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроінвестпродукт» укладено додаткову угоду № 29 до договору оренди земельної ділянки № б/н від 07 квітня 2014 року (а.с. 07-08).
 
13 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Агроінвестпродукт» із заявою вимогою про виплату орендної плати у якій, вимагав виплатити йому в повному обсязі орендну плати в натуральній формі за 2017-2019 року, передбачену договором оренди земельної ділянки зі змінами, шляхом доставки протягом 7 календарних днів, з моменту отримання цієї заяви (а.с. 11). Вказана заява вимога була отримана ТОВ «Агроінвестпродукт» 18 лютого 2020 року (а.с. 12).
 
З відомості на видачу олії в рахунок оренди земельних паїв за 2017 рік від 30 червня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав 10 літрів олії (а.с. 69-70).
 
З відомості на видачу зерна в рахунок оренди земельних паїв за 2017 рік від 30 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав 1 300 кг. пшениці (а.с. 71-72).
 
З відомості на видачу цукру в рахунок оренди земельних паїв за 2017 рік від 31 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав 100 кг. цукру (а.с. 73-74).
 
З відомості на видачу кукурудзи в рахунок оренди земельних паїв за 2017 рік від 15 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав 1 000 кг. кукурудзи (а.с. 76).
З відомості № СХПАІ00107 від 31 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав цукор у кількості 100 кг. (а.с. 77-78).
 
З відомості № СХПАІ00092 від 31 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав олію у кількості 10 літрів (а.с. 81-82).
 
З відомості № СХПАІ00099 від 31 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав кукурудзу у 1 000 кг. (а.с. 83-84).
В рахунок оренди земельних паїв за 2019 рік ТОВ «Агроінвестпродукт» нарахувало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10 674 грн., які були перераховані на рахунок ЦПЗ № 7 ПАТ «Укрпошта» (а.с. 85, 88-91).

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
 
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
 
Відповідно до частин 1-2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
 
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі», положення якої кореспондуються з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
 
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
 
Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі», зокрема, статтею 25 зазначеного закону визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.
 
Із приписів статті 21 Закону України «Про орендну землі» вбачається, що  орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
 
Відповідно до статті 22 Закону України «Про орендну землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. 
 
Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
 
Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України встановлено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
 
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
 
Так, додатковою угодою № 29 до договору оренди земельної ділянки № б/н від 07 квітня 2014 року укладеного між сторонами 08 листопада 2016 року встановлено річну орендну плату за використання об`єкта оренди у натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції у розмірі: 2 300 кілограм зерна; 100 кілограм цукру; 10 літрів олії; 1 тонну соломи; оранка городів до 30 соток; одноразова допомога на поховання (у випадку смерті орендодавця) у сумі 1 000 грн. Зазначена орендна плата сплачується до 31 грудня  року, в якому укладений цей договір, а в подальшому, один раз на рік до 31 грудня поточного року.
 
З вказаного вбачається, що сторонами на власний розсуд визначено орендну плату в натуральній формі із зазначенням виду продукції/послуги її розміру, а також строку її сплати.
 
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, за 2017 рік позивач отримав орендну плату у наступному розмірі: 10 літрів олії; 1 300 кілограм пшениці; 100 кілограм цукру; 1 000 кілограм кукурудзи.
 
Відомостей про те, що позивач в рахунок орендної плати за 2017 рік отримав 1 тонну соломи та послугу щодо оранки городів до 30 соток, матеріали справи не містять. Таким чином, орендна плата за 2017 рік була здійснена відповідачем не в повному обсязі. Крім того, згідно умов додаткової угоди, орендна плата має здійснюватись до 31 грудня поточного року, проте 1 000 кг. кукурудзи в рахунок орендної плати за 2017 рік позивач отримав лише 15 січня 2018 року, тобто з порушенням умов договору.
 
З матеріалів справи також вбачається, що за 2018 рік позивач отримав орендну плату у наступному розмірі: 100 кілограм цукру; 10 літрів олії; 1 000 кілограм кукурудзи.
 
Відомостей про те, що позивач в рахунок орендної плати за 2018 рік отримав 1 тонну соломи, недоотриману 1 300 кілограм зерна, та послугу щодо оранки городів до 30 соток, матеріали справи не містять.
 
З матеріалів справи також вбачається, що за 2019 рік відповідач не здійснив орендну плату позивачу у натуральній формі, а нарахував останньому кошти у сумі 10 674 грн., що не передбачено умовами договору оренди землі та додаткової угоди до вказаного договору.
 
З вказаного вбачається, що орендна плата за 2017-2018 року позивачу була сплачена не в повному обсязі, а за 2019 рік вона була сплачена у грошовій формі, що не передбачено умовами договору, що в свою чергу свідчить про систематичну невиплату (два і більше разів) відповідачем орендної плати за договором оренди земельної ділянки № б/н від 07 квітня 2014 року з урахуванням додаткової угоди № 29 від 08 листопада 2016 року, та є підставою для його розірвання.
Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди земельної ділянки № б/н від 07 квітня 2014 року з урахуванням додаткової угоди № 29 від 08 листопада 2016 року, у останнього утворилась заборгованість по орендній платі, яка складається з: 1 тонни соломи та послуги оранки городів до 30 соток за 2017 рік;  1 тонни соломи та послуги оранки городів до 30 соток за 2018 рік; 2 300 кілограм зерна, 1 тонни соломи, 100 кілограм цукру, 10 літрів олії, та послуги оранки городів до 30 соток за 2019 рік, яка підлягає сплаті на користь позивача.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи доказів, із правильним застосуванням норма матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Посилання скаржника на сплату ним орендної плати у повному обсязі, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
 
Посилання скаржника на те, що 15 січня 2018 року ним було видано відповідачу в якості орендної плати за 2017 рік кукурудзу, не свідчить про виконання умов договору щодо здійснення орендної плати за 2017 рік у повному обсязі, оскільки відомостей про те, що позивач отримав 1 т. соломи та послугу щодо оранки городів до 30 соток, що передбачено умовами договору, матеріали справи не містять. Таким чином, орендна плата була здійснена відповідачем за 2017 рік не в повному обсязі.
 
Посилання скаржника на те, що за 2019 рік ним була здійснена орендна плата у грошовій формі, не свідчить про виконання умов договору, оскільки сторонами було погоджено здійснювати орендну плату у натуральній, а не грошовій формі.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим. 
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» - залишити без задоволення.
 
Рішення Таращанського районного суду Київської області від 27 квітня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           Я. В. Головачов 

                                                                                                                    В. А. Нежура