ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12191/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 листопада 2021 року                                                                                  м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                        Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                     Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
          за участю секретаря                                                         Ковтун К.В.          
                                                  
          розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення. зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в м. Києві, викладене у листі від 13 березня 2020 року №2600-0308-8/35289, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років від 28 лютого 2020 року, яким відмовлено у перерахунку пенсії;
-зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури м. Києва від 27 лютого 2020 року №18/106, з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити ОСОБА_1 виплату різниці суми пенсії між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою.
          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, оформлене у вигляді листа від 13.03.2020 року № 2600-0308-8/35289, про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугою років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Прокуратури міста Києва №18/106 від 27.02.2020 про заробітну плату, починаючи з 13.12.2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.          
 Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2021 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
          Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
          Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонеркою органів прокуратури, яка перебуває на обліку в ГУ ПФУ у місті Києві та отримує пенсію за вислугою років, в розмірі 90% заробітної плати, призначену відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, починаючи з 2011 року.
 28.02.2020 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ у місті Києві із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, мотивуючи своє право діючим Законом України «Про прокуратуру» та рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019. До заяви позивачка додала довідку Прокуратури м. Києва №18/106 від 27.02.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.
          Листом № 2600-0308-8/35289 від 13.03.2020 року ГУ ПФУ у місті Києві відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеної раніше пенсії. У листі відповідач зазначив, що підстави для перерахунку пенсії позивачці відсутні.
          Не погодившись із діями та рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з позовом.
          Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.
          Колегія суддів зазначає, що дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20 (провадження № Пз/9901/9/20).
          Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
          За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
          Статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу (далі Закон №№1789-ХІІ), було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
          Також вказаною статтею було визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
           14 жовтня 2014 року ухвалено новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі Закон №1697-VІІ).
          Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
          В подальшому, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28.12.2014 було внесені зміни до Закону №1789-ХІІ та Закону №1697-VII. Зазначеними змінами встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
          Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру"; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
          Суд установив, що Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
          Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 визнане таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення закону, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
          Конституційний Суд України вирішив, що ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" підлягає застосуванню в первинній редакції, відповідно до якої працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
          З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2020 Прокуратурою м. Києва позивачці видано довідку №18/106  про заробітну плату для її пред`явлення до Пенсійного фонду України.
          Позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки.
          Отже, на час звернення позивачки до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії, діяла редакція Закону України "Про прокуратуру", яка передбачала право на перерахунок пенсії, в залежності від розміру заробітної плати працюючих робітників прокуратури на відповідних посадах.
          Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачка у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
          Неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує вимоги статті 22 Конституції України.
          Доводи апелянта про те, що право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненням, що надходять починаючи з 13.12.2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019 року колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Оскільки розмір пенсії позивача не враховував підвищення заробітної плати працюючих на відповідних посадах прокурорів в період 2015-2020 років, з моменту відновлення дії ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" у редакції від 14.10.2014 року, у позивача виникло право на перерахунок розміру пенсії відповідно до положень Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням розміру заробітних плат працюючих прокурорів.
          Крім того, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на положення постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 №1155, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про "підвищення заробітної плати прокурорським працівникам".
          Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, оформленого у вигляді листа від 13.03.2020 року № 2600-0308-8/35289, про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугою років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Прокуратури міста Києва №18/106 від 27.02.2020 про заробітну плату, починаючи з 13.12.2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
          В частині відмовлених позовних вимог суд першої інстанції вірно зазначив, що  ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657. Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідним і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
          Колегія суддів зазначає, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив їй у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та питання обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
          Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
          Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
          Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, у зразковій справі №560/2120/20, вказавши, що вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).
Висновок про те, що питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок також наведений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 420/2884/20. 
Частиною першою  статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Відповідно до частини п`ятої  статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з частини шостої  статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Заявляючи позовні вимоги про зобов`язання ГУПФУ в Києві здійснити виплату різницю суми пенсії між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою, позивачка не навела будь-якого мотивування такому способу захисту. У зв`язку із цим, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що такий спосіб захисту за фактичних обставин та предмету спору не є належним. У спірних правовідносинах цілком ефективним способом захисту є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачці пенсії на підставі довідки Прокуратури м. Києва №18/106 від 27.02.2020 року.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

                                           П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                    Н.М.Єгорова
                                                                                              
                                                                                                 А.Ю. Коротких