Ухвала
 
23 листопада 2021 року 
 
м. Київ
 
справа № 953/1681/20
провадження № 61-15990ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми донарахування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У січні 2020 року Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі - АТ «Харківобленерго») звернулось до суду із позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму нарахувань за актом у розмірі 40 228, 40 грн та судовий збір.
 
Позовна заява мотивована тим, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 . Під час перевірки 28 листопада 2019 року електроустановки за вказаною адресою, де проживає відповідач, який є споживачем послуг АТ «Харківобленерго», виявлено факт безоблікового користування електричною енергією, електрична енергія споживається, але приладом обліку не враховувалась внаслідок монтажу схованої проводки до приладу обліку. Виявлені порушення були зафіксовані в акті.
 
На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «Харківобленерго» донарахування у розмірі 40 228,40 грн у зв`язку з порушенням «Правил користування електроенергією для населення».
 
25 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву в якій просив визнати неправомірними дії АТ «Харківобленерго», зобов`язати скасувати протокол від 24 грудня 2019 року № 106 та акт про порушення від 28 листопада 2019 року та відшкодувати моральну та майнову шкоду.
 
Зустрічний позов обґрунтовано тим, що працівники, які склали акт, не надали доказів наявності у них права на його складення, та чи пройшли вони відповідний інструктаж. Також, в акті не зазначено де саме було самовільне підключення. Не надано і доказів такого підключення. Крім того, АТ «Харківобленерго» повинно було здійснити відключення всіх самовільних підключень, проте цього не зроблено. Під час складання акту порушено процедуру передбачену законодавством. Також не доведено періоду за який нараховано штраф.
 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року, позовну заяву АТ «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми нарахувань за актом задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Харківобленерго» суму нарахувань за актом у розмірі 40 228,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Харківобленерго» судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго» про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовлено.
 
У вересні 2021 року  ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків. Зокрема, заявнику запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 4 204,00 грн, надати нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити підстави касаційного оскарження, прохальну частину касаційної скарги.
 
У строк, визначений в ухвалі, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, до якої додав дублікат квитанції від 25 жовтня 2021 року № 0.0.2316121051.1 про сплату судового збору у розмірі 4 204,00 грн.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції  застосовав норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верхового Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц та від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц, від 22 вересня 2021 року у справі № 2-13419/2005, від 15 вересня 2020 року у справі № 530/1701/16-ц, ід 03 січня 2020 року у справі № 179/734/17, від 10 червня 2019 року у справі № 591/5118/14-ц, від 13 серпня 2019 року у справі № 904/4792/18, від 27 лютого 2020 року у справі № 905/141/19, від 13 травня 2021 року у справі № 904/3031/19,  від 16 березня 2021 року у справі № 905/1232/19, від 30 вересня 2019 року у справі № 921/377/14-г, від 21 листопада 2018 року у справі № 672/778/16-ц, від 03 лютого 2021 року у справі № 522/13839/19, від 27 січня 2021 року у справі № 569/12236/17, від 09 червня 2021 року у справі № 203/2361/19оку 
 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також, посилається на відсутність Висновку Верховного Суду щодо застосування норм статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», статтей 3, 22, 509, 714, 692 ЦК України у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, заявник посилається на ряд порушень судами норм процесуального права в частині дослідження зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Враховуючи, що недоліки касаційної скарги усунуто, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України,  та витребування матеріалів указаної вище справи.
Разом із касаційною скаргою заявник подав заяву про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року, яке обґрунтовано тим, що станом на час подання касаційної скарги ОСОБА_1 надіслав до АТ «Харківобленерго» заяву про добровільне виконання рішення.
 
Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Враховуючи те, що заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, то клопотання про зупинення їх виконання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми донарахування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року.
 
Витребувати з Київського районного суду м. Харкова матеріали вищезазначеної цивільної справи № 953/1681/20.
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання  рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак     Г. І. Усик