ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 грудня 2021 року           справа №200/2493/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Компанієць І.Д. секретар судового засідання Сизонов Є.С., за участю представника відповідача  Біловол В.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року (повний текст складено 24 травня 2021 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/2493/21-а (суддя І інстанції – Арестова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                      У С Т А Н О В И В: 

10 березня 2021 р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, треті особи – Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області про: визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області щодо не надання до Управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області висновку про повернення ОСОБА_1 помилково сплачених сум орендної плати за землю на загальну суму 10  400 гривень; зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області подати до управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області висновок про повернення помилково сплачених ОСОБА_1 сум грошових зобов`язань щодо сплати орендної плати за землю на загальну суму 10  400 гривень; зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області спрямувати помилково сплачені кошти в сумі 10  400 гривень на поточний рахунок платника податків ОСОБА_2 у Приватбанку МФО 305299 іпн НОМЕР_1 р/р НОМЕР_2 .                               
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивачем у червні 2017 р. сплачена орендна плата в сумі 10 400,00 грн. за земельну ділянку, що знаходиться в оренді в третій особи - ФОП ОСОБА_2 , яка помилково зарахована на особовий рахунок позивача - ФОП ОСОБА_1 , а не ФОП ОСОБА_2 , вважаючи це  помилковим, позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання для повернення сплаченої суми, але отримала від відповідача відмову у зв`язку з поданням такої заяви з порушенням встановленого строку - 1095 днів, що на переконання позивача є протиправним виходячи з зупинення перебігу строків відповідно до вимог Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)”.                                                   
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 200/2493/21-а позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною відмову Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області у поверненні позивачу ОСОБА_1 коштів по коду платежу 18010900 (орендна плата з фізичних осіб), що викладена у листі Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області вих. № 87700/10/05-99-04-28-28 від 03.12.2020. Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області повторно розглянути заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань від 22.06.2020 р. б/н прийняті в режимі он-лайн №№ 26375615, 26375119, 263744329, 26374152, 26373037 з урахуванням висновків суду. 
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.                                                             
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.                                                                                                     
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.                                         
Позивач не є представником або податковим агентом ФОП ОСОБА_2 , платіжні документи не були оформлені позивачем належним чином для зарахування спірних оплат на ІКП ОСОБА_2 .                                                                                                                        
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.          
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.                                                                                                      
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного.                                                                                                                         
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою - підприємцем відповідно до запису про включення відомостей про фізичну особу - підприємця до ЄДР № 2 274 017 0000 005068 від 09.04.2002 р.                                                   
Третя особа ОСОБА_2 також є фізичною особою - підприємцем відповідно до запису про включення відомостей про фізичну особу - підприємця до ЄДР № 2 274 017 0000 005067 від 10.08.2001 р.                                                                                 
Відповідно до договору оренди земельної ділянки б/н від 23.05.2013, Маріупольська міська рада Донецької області передає в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 1412336300:01:017:0159 площею 0,0057 га для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, строк дії договору: 22.05.2017, що підтверджується наданим позивачем витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.07.2013 09:28:51 індексний номер 7160659.                     
Відповідно до договору оренди земельної ділянки б/н від 23.05.2013, Маріупольська міська рада Донецької області передає в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 1412336300:01:017:0163 площею 0,0057 га для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, строк дії договору: 22.05.2017, що підтверджується наданим позивачем витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.07.2013 09:12:01 індексний номер 7159170.                               
Позивач зазначає, що третя особа ОСОБА_2 звернувся до позивача з проханням сплатити орендну плату земельну ділянку, орендарем якої є ОСОБА_2 , в сумі 10 400,00 грн. 
Судом встановлено, що платіжним дорученням № 167 від 12.06.2017 позивачем ОСОБА_1 на адресу ГУ ДКСУ у Донецькій області перераховано грошові кошти в сумі 4 400,00 грн. із призначенням платежу “*;101; НОМЕР_3 ; ОСОБА_2 . Арендная плата за землю код платежу 18010900;;;”.                                                                       
Аналогічним чином, платіжним дорученням № 168 від 13.06.2017 позивачем ОСОБА_1 на адресу ГУ ДКСУ у Донецькій області перераховано грошові кошти в сумі 6 000,00 грн. із призначенням платежу “*;101; НОМЕР_3 ; ОСОБА_2 . Арендная плата за землю код платежу 18010900;;;”.                                                                                                     
Позивач зазначив, що у червні 2020 року ОСОБА_2 дізнався, що зазначені сплачені позивачем платежі не було зараховано належним чином у якості орендної плати за землю, що не заперечується відповідачем та третьою особою.                                                             
Позивач також зазначає, що 22.06.2020 вона звернулась до відповідача з проханням або зарахувати їй сумму 10 400, 00 грн у рахунок платежів за її податковими зобов`язаннями, або повернути (позивачу) сплачені грошові кошти, на що листом відповідача від 14.07.2020 отримала відмову із посиланням на п.43.3 ст.43 та п.102.5 ст.102 ПК України у зв`язку із пропуском позивачем встановленого 1095-денного строку.                                                   
Вважаючи таку відмову такою, що не ґрунтується на законі, 03.11.2020 р. позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про або повернення помилково сплачених коштів в сумі 10 400, 00 грн, або зарахування таких коштів на відповідний особовий рахунок ОСОБА_2 .                                                                                                                         
Листом відповідача вих. № 87700/10/05-99-04-28-28 від 03.12.2020 позивачу повідомлено, що кошти по платежу 18010900 (орендна плата з фізичних осіб) не можуть бути повернуті в зв`язку з відсутністю заяви позивача про повернення таких сум, у встановлені законодавством строки.                                                                                           
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.                                                                                                                         
Надаючи оцінку встановленим судом обставинам в контексті спірних правовідносин та заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.                                         
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/) щодо справи № 905/588/20, Маріупольська міська рада Донецької області звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання: повернути земельні ділянки площею 0,0030 га (кадастровий номер 1412336300:01:017:0163) та площею 0,0057 га (кадастровий номер 1412336300:01:017:0159), розташовані в АДРЕСА_1 ; привести у придатний до використання стан земельну ділянку площею 0,0057 га (кадастровий номер 1412336300:01:017:0159); ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.04.2020 відкрите провадження у справі № 905/588/20 за правилами загального позовного провадження; відповідачу встановлений строк для подання відзиву - до 03.06.2020; ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.07.2020 судом прийнято зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , м. Маріуполь Донецької області, до Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь Донецької області, про: скасування та визнання нечинним рішення Маріупольської міської ради Донецької області N 7/20-1751 від 25.07.2017; визнання поновленим на строк 5 років договору б/н від 23.05.2013 оренди земельних ділянок без зміни його умов до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 905/588/20. Станом на дату ухвалення рішення в цієї адміністративній справі, рішення у справі № 905/588/20 не прийнято.          
Незважаючи на те, що фактично йдеться про дві земельні ділянки, що знаходяться в оренді у третій особи ОСОБА_2 (кадастрові номери яких зазначені вище), позивач за змістом позовної заяви вказує на одну земельну ділянку (без зазначення кадастрового номеру, договору оренди, тощо), за яку позивач замість третьої особи ОСОБА_2 сплатила орендну плату в сумі 10 400,00 платіжними дорученнями №167 та №168 від 12.06.2017 та 13.06.2017 відповідно.                                                                                           
Виходячи з того, що ані відповідачем, ані третьою особою на зазначене не звернуто увагу, суд не вважає вказану обставину спірною в цієї адміністративній справі, отже, спірною є відмова відповідача повернути позивачу переплачені грошові кошти в сумі 10 400,00 грн., що їх було сплачено позивачем у якості орендної плати за третю особу ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення за таким поверненням - 1095 днів, що викладено у листі відповідача вих. № 87700/10/05-99-04-28-28 від 03.12.2020.                               
Відповідно до п.1.1 ст.1 ПК України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.                                                   
Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.                                         
Відповідно до п.38.2 ст.38 ПК України, сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.                                         
Відповідно до п.43.2 ст.43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.                                                                                                               
Відповідно до п.102.5 ст.102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.                                                                       
Відповідно до Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)” від 17.03.2020 р. № 533-ІХ, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) доповнено, зокрема, пунктом 52-2 такого змісту (частина четверта): на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу. 
Позивачем сплачені спірні суми платіжними дорученнями № 167 від 12.06.2017 та № 168 від 13.06.2017.                                                                                                               
Станом на дату набрання чинності законом № 533-ІХ 18.03.2020 не сплинув встановлений п.102.5 ст.102 ПК України 1095-денний строк для подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування.                               
На перебіг такого строку розповсюджуються вимоги Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)” від 17.03.2020 р. № 533-ІХ, тобто встановлений п.102.5 ст.102 ПК України для подачи заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування станом на дату подачи позивачем таких заяв - 22.06.2020 р. не є таким, що сплинув.                                                                       
Надаючи оцінку позовним вимогам про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області щодо не надання до Управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області висновку про повернення ОСОБА_1 помилково сплачених сум орендної плати за землю на загальну суму 10  400 (десять тисяч чотириста) гривень та зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області подати до управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області висновок про повернення помилково сплачених ОСОБА_1 сум грошових зобов`язань щодо сплати орендної плати за землю на загальну суму 10  400 (десять тисяч чотириста) гривень, суд зазначає наступне.                                                                       
Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013  № 787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за № 1650/24182 (в редакції станом на виникнення спірних правовідносин), цей Порядок розроблено на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України “Про судовий збір” та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375. У цьому Порядку терміни вживаються у значеннях, визначених Бюджетним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують бюджетний процес. Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).                                                             
Відповідно до абз.1-3 п.5 наведеного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.                                                                                           
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.                     
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, органи Держмитслужби, до Казначейства подається висновок, погоджений з відповідним місцевим фінансовим органом, у випадках повернення податків, зборів, пені, платежів, що зараховані до місцевих бюджетів або підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами. Надання та погодження висновку здійснюється відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341, та Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року № 643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за № 976/30844.                                                                                           
Пунктом 11 зазначеного Порядку встановлені підстави для повернення подання відповідними органами Казначейства надавачам без виконання, а саме:                                         
1) перевищення встановлених законодавством строків надання заяви та подання до органу Казначейства;                                                                                                               
2) невідповідність інформації, викладеної у заяві платника, даним, наведеним у поданні або копії судового рішення, засвідченій належним чином, або даним органу Казначейства про зарахування коштів до бюджету;                                                                       
3) надання заяви та подання або копії судового рішення, засвідченої належним чином, не за призначенням;                                                                                                               
4) надання заяви та подання або копії судового рішення, засвідченої належним чином, неуповноваженою особою;                                                                                                     
5) порушення встановлених вимог щодо оформлення подання або копії судового рішення.                                                                                                               
Відповідно до п.п.1, 2 розділу ІІ Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 р. за № 370/33341, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються територіальним органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.                                                                                                               
Заява може бути подана платником до територіального органу ДФС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.                                                                                                     
У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються:                                                                       
на поточний рахунок платника податку в установі банку;                                                   
на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету;                     у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.                     Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.                     
Матеріали справи свідчать, що позивачем 22.06.2020 р. було подано заяви б/н (прийняті відповідачем в режимі он-лайн №№ 26375615, 26375119, 263744329, 26374152, 26373037) про: повернення грошових коштів в сумі 5550 грн, що були сплачені до бюджету 13.06.2017 із зазначенням напряму перерахування коштів на бюджетний рахунок для погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС із зазначенням назви коду бюджетної класифікації, на який повертаються кошти “Єдин. внес., нарах. робот. на суми:зароб. плати, винаг. за догов. ЦПХ, доп. по тимчас. непр”.                                                                                 
повернення грошових коштів в сумі 160 грн, що були сплачені до бюджету 13.06.2017 із зазначенням напряму перерахування коштів на бюджетний рахунок для погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС із зазначенням назви коду бюджетної класифікації, на який повертаються кошти “Штрафні санкції за поруш.законод.про патентув., норм регул.обігу готівки та застос.реєстраторів у”.                                                             
повернення грошових коштів в сумі 10 грн, що були сплачені до бюджету 13.06.2017 із зазначенням напряму перерахування коштів на бюджетний рахунок для погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС із зазначенням назви коду бюджетної класифікації, на який повертаються кошти “Збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, нарахований до 1 січня 2015 року”.                                                                       
повернення грошових коштів в сумі 3830 грн, що були сплачені до бюджету 13.06.2017 із зазначенням напряму перерахування коштів на бюджетний рахунок для погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС із зазначенням назви коду бюджетної класифікації, на який повертаються кошти “Податок на доходи фіз осіб, що спл фіз особами за результатами річного декларування”.                                                                                           
повернення грошових коштів в сумі 850 грн, що були сплачені до бюджету 13.06.2017 із зазначенням напряму перерахування коштів на бюджетний рахунок для погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС із зазначенням назви коду бюджетної класифікації, на який повертаються кошти “Військ збір,що сплач фізич особ за результатами річного декларування”.                                                                                                               
Всього позивачем подано п`ять заяв на загальну суму 10 400,00 грн із зазначенням дати сплату до бюджету - 13.06.2020, у той час як 13.06.2020 платіжним дорученням № 168 позивачем ОСОБА_1 на адресу ГУ ДКСУ у Донецькій області перераховано грошові кошти в сумі 6 000,00 грн.                                                   
Приймаючи до уваги наведене в частині різних сум, що позивач сплатила до бюджету 13.06.2020 та які просить повернути (6 000,00 грн за платіжним дорученням № 168 та 10 400,00 грн за заявами позивача відповідно), враховуючи бажаний позивачем напрямок перерахування коштів (на бюджетний рахунок для погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС), те, що як Порядком інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, так і Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013  № 787 встановлена певна процедура, що передує наданню відповідачем висновку про повернення коштів, а також те, що пунктом 11 зазначеного Порядку встановлені також інші підстави для повернення подання відповідними органами Казначейства надавачам без виконання ніж перевищення встановлених законодавством строків надання заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області щодо не надання до Управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області висновку про повернення ОСОБА_1 помилково сплачених сум орендної плати за землю на загальну суму 10  400 (десять тисяч чотириста) гривень та зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області подати до управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області висновок про повернення помилково сплачених ОСОБА_1 сум грошових зобов`язань щодо сплати орендної плати за землю  на загальну суму 10  400 (десять тисяч чотириста) гривень задоволенню не підлягають. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області спрямувати помилково сплачені кошти в сумі 10  400  гривень на поточний рахунок платника податків ОСОБА_2 у Приватбанку МФО 305299 іпн НОМЕР_1 р/р НОМЕР_2 суд зазначає, що оскільки відповідно до поданих заяв від 22.06.2020 позивач не зверталась встановленим порядком до позивача із проханням спрямувати помилково сплачені кошти в сумі 10  400 (десять тисяч чотириста) гривень на поточний рахунок платника податків ОСОБА_2 , а просила направити грошові кошти в сумі 10 400,00 грн. направити на погашення власних зобов`язань (заборгованості), а також враховуючи те, позивач не надала належних доказів, що вона є податковим агентом або представником платника податку третьої особи ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цієї частині також.                               
Суд не може залишити поза увагою невідповідність фактичним обставинам висновків відповідача, що викладені у листі відповідача вих. № 87700/10/05-99-04-28-28 від 03.12.2020, про пропуск позивачем 1095-денного строку для звернення із заявами про повернення надмірно сплачених грошових коштів, виходячи з приписів Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)” від 17.03.2020 р. № 533-ІХ, у зв`язку з чим зазначає наступне.                                                                                                               
Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.            
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.                                                   
З урахуванням встановлених судом обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, визнати відмову Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області у поверненні позивачу ОСОБА_1 коштів по коду платежу 18010900 (орендна плата з фізичних осіб), що викладена у листі Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області вих. № 87700/10/05-99-04-28-28 від 03.12.2020 - протиправною, та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області повторно розглянути заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань від 22.06.2020 р. б/н прийняті в режимі он-лайн №№ 26375615, 26375119, 263744329, 26374152, 26373037 з урахуванням висновків суду.                     
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.                                                                                 
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.                                          
При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.                                                                       
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                             
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.                                                             
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 200/2493/21-а - залишити без задоволення.                                                                                  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 200/2493/21-а - залишити без змін.                                                                                  
Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 року.                                                    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                           І.В. Геращенко

                                                                                                               І.Д. Компанієць