33/804/527/21 
                                                                                263/12105/20

                                                        Суддя 1-ої інстанції Томілін О.М.
                               Суддя доповідач – Куракова В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                                                                                                                                       

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року                                                                                                 м. Маріуполь

            Суддя  судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 ,  його представника – адвоката Пудака Д.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пудака Д.В. на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 вересня 2021 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого майстром в ТОВ «Авіс-Восток», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито  у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, - 

УСТАНОВИЛА:

  З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 23.09.2020 року о 16-23 год. у Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, вул. Мирополитська, буд. 66, керував автомобілем «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 б; 10.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
На зазначену постанову представник  ОСОБА_1 - адвокат Пудак Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що висновок експерта містить суперечності, а тому суд не повинен його брати до уваги. Зауважує, що дії ОСОБА_1 не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. Просить постанову скасувати, провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника – адвоката Пудака Д.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , який просив розглянути апеляційну скаргу на розсуд суду, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення за наступних підстав.
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Санкцією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Вивчивши та проаналізувавши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного  правопорушення підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 402531 від 23.09.2020 року (а.с. 2);
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 704456 від 23.09.2020 року (а.с. 3);
- поясненнями  потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 5);
- схемою місця ДТП за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачається, що місце дорожньо-транспортної пригоди було освітлене штучним світлом, стан покриття проїзної частини був сухим, відсутнє дорожнє огородження вздовж проїжджої частини, наявна горизонтальна розмітка проїжджої частини, наявні  дорожні знаки пріоритету на головній дорозі (а.с. 6);
- відеозаписом події ДТП за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8)
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 528 від 23.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_2 тверезий (а.с. 30);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 527 від 23.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_1   тверезий (а.с. 31);
- висновком експерта Се-19/105-21/4167-IT  від 07.07.2021 року, згідно якого дії водія ОСОБА_1 не  відповідали вимогам п. 10.1. ПДР та знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дану ДТП (а.с. 65-72).
Дані докази є належними, допустимими та в сукупності доводять з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом» вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.
Незгода сторони захисту з висновком експерта не є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення. Судовий експерт наділений спеціальним дозволом з боку держави (повноваженнями) для вирішення спірних питань, які потребують оцінки спеціаліста в конкретній сфері. Експерт наділений спеціальними знаннями, тож його досвід та навички є більш ширшими аніж у учасників ДТП. В ході експертного дослідження було вивчено та проаналізовано  наявні в справі докази, серед яких пояснення учасників ДТП, схема ДТП, відеозапис з камери спостереження. Всі ці докази в своїй сукупності дали змогу експерту провести порівняльний аналіз та визначити причини настання ДТП, які на його думку полягають у недотриманні ОСОБА_1 п. 10.1 Правил Дорожнього Руху.
Аргументи сторони захисту щодо наявності в діях ОСОБА_2 порушень ПДР не впливають на законність оскаржуваної постанови, оскільки настанню ДТП передували дії саме ОСОБА_1 .
Переглядом відеозапису встановлено, що виїжджаючи з парковки, ОСОБА_1 здійснив декілька маневрів, які об`єктивно не міг уявити ОСОБА_2 , який в свою чергу, розраховував на дотримання ОСОБА_1 ПДР. Таким чином, саме дії ОСОБА_1 стали передумовою та в подальшому причиною ДТП. 
П. 1.5 ПДР передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Вищевказані вимоги підзаконного нормативно-правового акту фактично кореспондують принципу раціонального відступлення від правил для забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, тож виїзд ОСОБА_2 на полосу зустрічного руху не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки він вважав, що водій ОСОБА_1 не буде здійснювати поворот ліворуч. 
Таким чином, встановивши необґрунтованість доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пудака Д.В. залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           В.В. Куракова