ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2021 року                                                         м.Чернівці
Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Чобана А.В., захисника Ткаченка О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ткаченка О.Ю. на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04 жовтня 2021 року відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-
УСТАНОВИВ
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04 жовтня 2021 року  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 гривні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану постанову захисник Ткаченко О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням матеріального та процесуального права і внаслідок неповноти судового розгляду.
Вважає, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах доказам та обставинам, а тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Обставини, встановлені Судом першої інстанції.
Згідно оскаржуваної постанови,  ОСОБА_1  25 серпня 2021 року о 20 год. 40 хв., керував транспортним засобом марки «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_1  по вул.  Словацького, 1а  в м. Чернівці, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, не стійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку . Своїми діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
____________________________________________________________________
ЄУНСС 727/8478/21                Головуючий в І інстанції: Скуляк І.А.
Номер справи 33/822/560/21                Суддя-доповідач: Марчак В.Я.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Захисник Ткаченко О.Ю. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час і дату апеляційного розгляду був належним чином повідомлений. Захисник не заперечив проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його права при цьому не будуть порушені, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 .
Мотиви Суду.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.
Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на доводи апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №224852, складеного 25 серпня 2021 року , ОСОБА_1 25 серпня 2021 року о 20 год. 40 хв. по вул.Словацького,1а в м. Чернівці керував транспортним засобом марки «Toyota» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода.
Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у лікаря-нарколога ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився. (а.с.1).
Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.
Твердження сторони захисту про неточності, допущені працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі. Всупереч посиланням захисника, протокол складено розбірливим почерком, який об`єктивно можливо прочитати, а наявні неточності не спростовують факту відмови
водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, що доведено сукупністю інших належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.
Доводи апелянта, стосовно не роз`яснення ОСОБА_1 прав, визначених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, спростовуються підписами останнього в протоколі про адміністративне правопорушення, які підтверджують, що зі змістом протоколу він ознайомлений, зокрема, з пунктом, що йому роз`яснені його права.
З висновку лікаря про огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у Чернівецькому обласному наркологічному
диспансері (а.с. 2).
Посилання захисника на те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння суперечить п.19 «Інстукціїї про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно якого акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. 
Тому, з вищенаведеного вбачається, що наявність даного акту в матеріалах справи не є обов`язковою, а помилкове зазначення про нього в протоколі не спростовує факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, який зафіксовано лікарем у висновку.
Твердження апелянта про відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки ст.266 КУпАП не вимагає обов`язкової присутності двох свідків для проведення огляду водія на стан сп`яніння, а передбачає альтернативу у виді застосування технічних засобів відеозапису, що і було дотримано поліцейськими.
З відеозапису бодікамер працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 на пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я – відмовився, мотивуючи це безпідставністю, що працівниками поліції і лікарем-наркологом вірно було оцінено як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.7).
Всупереч доводам захисника, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки відеозапис є повним, відображає весь процес спілкування поліцейських з водієм, виявлення поліцейськими у водія ознак алкогольного сп`яніння, відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. 
Таким чином, апеляційні доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до ст.33 КУпАП.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Ткаченка О.Ю. – залишити без задоволення.
Постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04 жовтня 2021 року, якою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду                [підпис]                                В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом        
Суддя Чернівецького
апеляційного суду      _________________   В.Я. Марчак
(посада)                           (М.П., підпис)                            (ПІБ)
29.10.2021 року 
(дата засвідчення копії)