Справа № 428/10951/20 
Провадження № 22-ц/810/641/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Лозко Ю.П. 
суддів: Кострицького В.В., Стахової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2021 року ухваленого судом у складі судді Посохова І.С.
у справі про зменшення розміру аліментів
учасники справи:
позивач – ОСОБА_2 
відповідачка – ОСОБА_1 

встановив:

24 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року по справі № 185/8636/16-ц на користь відповідачки ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку),та визначити ці аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу ( заробітку).
Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_2 також сплачує на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області по справі № 221/6170/13-ц у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). 
Отже, на час звернення до суду з даним позовом позивач вказує, що утримує двох малолітніх дітей, що становить 1/2 частки від його заробітку (доходу).
З 02 січня 2020 року позивач ОСОБА_2 є особою, яка має інвалідність ІІ групи, довічно, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, що вважає в силу ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного за вказаним судовим рішенням від 18 листопада 2016 року, оскільки погіршився стан його здоров`я.
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Голубицьке Волноваського району Донецької області, згідно з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 № 185/8636/16-ц на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно на 1/6 частку від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.
За доводами апеляційної скарги, відповідачка ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином про день, час та місце судового засідання, оскільки позивач в свою чергу скористався тим, що сторони проживають за однією адресою, і останній не працює та переважно знаходиться вдома, тому отримав замість відповідачки судову кореспонденцію, що позбавило відповідачку ОСОБА_1 подати до суду відзив на позовну заяву із наведенням своєї позиції щодо заявлених вимог ОСОБА_2 ; також скаржниця вважає, що хоча позивач з січня 2020 року і є особою яка має інвалідність, проте наразі отримує досить великі пенсійні виплати, тому вважає, що його матеріальне становище не погіршилося у порівнянні з тим, яке останній мав до отримання інвалідності.
Позивач правом на відзив не скористався, до судового засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржниці – адвоката Ус О.О. за доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вказаним нормам, з огляду на таке.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що оскільки на час вирішення даної справи позивач є особою, яка має інвалідність ІІ групи, довічно, в силу ст. 192 СК України є підстави для задоволення позову.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.     За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлені такі факти та обставини справи.
Позивач ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на його утримання на користь відповідачки ОСОБА_1 за судовим рішенням від 18 листопада 2016 року сплачує аліменти у розмірі ј частини від його заробітку (доходу).
Також позивач ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області по справі № 221/6170/13-ц у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу). 
Отже, позивач є батьком двох малолітніх дітей, і на їх утримання за судовими рішеннями сплачує аліменти у вказаному вище розмірі на кожну дитину, від всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
З 02 січня 2020 року позивачу ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності, довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЄК Серії 12 ААБ № 142793(а.с.3 об.).
Отже, станом на час звернення до суду з даним позовом у позивача погіршився стан здоров`я.
Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України   від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів вважає є вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_2 , оскільки після ухвалення вказаного вище судового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , стан здоров`я позивача погіршився, що відповідно до вимог ст. 192 СК України є окремою підставою для зменшення розміру аліментів, визначених судовим рішенням від 18 листопада 2016 у справі № 185/8636/16-ц.
Доказів на спростування висновку суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову скаржницею не надано.
Довід апеляційної скарги про те, що з часу встановлення позивачу ОСОБА_2 інвалідності його матеріальний стан не погіршився, а лише поліпшився, оскільки він наразі отримує досить великі пенсійні виплати, колегія суддів не приймає, оскільки позивач звернувся до суду з вказаним позовом з інших підстав.
Разом з цим, вказаного висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Апеляційним судом встановлено, що сторони зареєстровані та проживають за однією адресою, у квартирі АДРЕСА_1 ( а. с. 3, 31), і саме ця адреса зазначена ОСОБА_2 у позові.
Суд першої інстанції вирішуючи дану справу зазначив, що відповідачка про дату, час і місце судового засідання призначеного судом на 22 квітня 2021 року була повідомлена належним чином, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , про причину неявки в судове засідання остання не повідомила, тому суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності.
Разом з цим, повідомлення, що враховане судом під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідачки ОСОБА_1 ( а. с. 19) не містить підпису останньої, отже достеменно встановити, що саме відповідачкою було отримано рекомендоване повідомлення про виклик до суду на 22 квітня 2021 року на 10 годину не є можливим, тому колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не була обізнана про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до п. 3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення, оскільки скаржниця посилається на вказане в якості підстав в обґрунтування апеляційної скарги.
Крім того, колегія суддів зауважує, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься на аркуші справи 16, також не містить підпису відповідачки ОСОБА_1 на підтвердження одержання останньою направленої судом копії ухвали від 11 січня 2021 року про відкриття провадження у справі та копії вказаної вище позовної заяви ОСОБА_2 , а містить лише у графі про одержання зазначення прізвища та ініціалів « ОСОБА_2 » 
Отже,з вказаних підстав оскаржуване рішення підлягає скасуванню. Інших підстав для скасування оскаржуваного рішення та відмови в задоволенні позову колегією суддів не встановлено.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_2 з наведених вище підстав.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 .
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів  задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Голубицьке Волноваського району Донецької області, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року у справі № 185/8636/16-ц на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до 1/6 частини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Дата складення повної постанови – 23 жовтня 2021 року.

Головуючий                                                                               Ю.П. Лозко

Судді:               В.В. Кострицький

              Н.В. Стахова