ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/849/21  Номер провадження 22-ц/814/2663/21	Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І.  Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,
Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Григоренко Катерини Іванівни на рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та рух справи в суді 

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду 14 квітня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячні аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням виплачених сум в розмірі 14400 грн., починаючи з дня пред`явлення позову по досягненню дитиною повноліття.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Вважає, що рішення суду ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, судом не взято до уваги, що з травня по вересень 2021 року відповідачем перераховано на картковий рахунок позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 14400,00 грн., що не заперечувалося останньою. Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 ніде не працює та не має постійного доходу. У квартирі, в якій позивач проживає разом з дочкою, також зареєстрований ОСОБА_1 , який і оплачує комунальні послуги. Однак дані обставини не взяті до уваги при винесенні рішення.
Також, представник відповідача звертає увагу, що встановлений розмір аліментів - 1/4 частки від усіх видів заробітку, є значно вищим за необхідний та достатній для забезпечення потреб дитини, а тому його необхідно зменшити до 1/6 частки від усіх видів його заробітку. 

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Гришко І.Ю. просить залишити скаргу без задоволення, а рішення без змін, з огляду на те, що з моменту припинення ведення спільного господарства (із січня 2021 року) відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та категорично відмовлявся допомагати утримувати спільну дитину, але з моменту отримання позову почав показово перераховувати кошти на банківську картку позивача на утримання спільної доньки та почав приймати участь у спілкуванні з дитиною. Зазначені кошти були витрачені лише на потреби дитини.
Вказує, що твердження стосовно того, що позивач ніде не працює, є безпідставним, оскільки дитина часто хворіла і їй доводилося перебувати з донькою на лікарняному, що в подальшому призвело до її звільнення з роботи та шукати підробіток на дому. Тому близько шести років ОСОБА_2 займається власною кондитерською справою та має достатній дохід від своєї роботи, який становить близько 8000,00грн./міс.
Щодо тверджень відповідача про понесення ним витрат з утримання квартири та оплату комунальних послуг, то позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а, отже, має право користуватися пільгами щодо оплати за користування житлом та комунальними послугами у розмірі 50%, також пільга поширюється і на спільну доньку сторін, ОСОБА_4 .
Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні н має, він працездатний, має у власності нерухоме майно та транспортний засіб, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, а тому він може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Враховуючи ціну позову та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Із матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.9), від якого мають доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.6).
Відповідно до довідки про склад сім`ї від 02 квітня 2021 року дитина проживає з матір`ю. (а.с.10).
ОСОБА_1 працює на посаді виконавця робіт в РБУ-1 БМФ «Укргазпромбуд», що підтверджується довідкою від 16 вересня 2021 року. (а.с.87).
Згідно з копіями квитанцій, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 перерахував на утримання доньки з травня 2021 року по вересень 2021 року 14400,00 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як передбачено частинами 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1).
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2).
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3).
Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1 статті 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, матеріалами справи установлено, що  ОСОБА_1 працює на посаді виконавця робіт в РБУ-1 БМФ «Укргазпромбуд».
Згідно довідки РБУ-1 БМФ «Укргазпромбуд» №440/02 від 16 вересня 2021 року заробітна плата ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року становила 185729,52грн (а.с.87).
При цьому, матеріалами справи установлено, що  ОСОБА_2 офіційно не працевлаштована, відтак, не має можливості матеріально забезпечувати доньку.
Окрім того, як установлено з долучених до матеріалів справи квитанцій, з травня 2021 року по вересень 2021 року  ОСОБА_1 було перераховано на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 14400,00грн з призначенням платежу «на утримання доньки».

Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами частини другої цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

       Визначаючи суму аліментів, необхідних для стягнення з відповідача у розмір 1/4 частки його доходу, місцевий суд, вважав такий розмір обґрунтованим, проте з таким висновком суд апеляційної інстанції погодитись не може з урахуванням того що ОСОБА_1 добровільно самостійно забезпечує дитину в сумі коштів, що перевищує законодавчо визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину - не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Окрім того, як установлено матеріалами справи та не спростовано позивачем, відповідач ОСОБА_1 влітку 2021 року за власний рахунок оплатив відпочинок доньки у дитячому оздоровчому таборі « ОСОБА_5 » та купив ОСОБА_3 всі необхідні речі до навчального року, сплачує комунальні платежі щодо квартири, де проживає дитина.

З урахуванням наведених норм права, аналізу матеріалів справи, та враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, та здійснення  ОСОБА_1 у добровільному порядку належного матеріального забезпечення доньки ОСОБА_4 , що свідчить про його добросовісність, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни розміру стягуваних аліментів, а саме визначення їх розміру в сумі 1/6 частки його доходу щомісячно.

Окрім того, дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги надані відповідачем копії квитанцій про перерахування ним коштів на утримання доньки.
Так, з зазначених квитанцій вбачається, що з травня 2021 року по вересень 2021 року  ОСОБА_1 було перераховано на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 14400,00 грн з призначенням платежу «на утримання доньки».
При цьому, позивач звернулася до суду з даним позовом у квітні 2021 року, тобто саме з цього часу починається строк стягнення аліментів.
Враховуючи, що кошти в розмірі 14400,00 грн., призначення платежу «на утримання доньки», були перераховані після квітня 2021 року, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне врахувати дану суму в розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , з 14 квітня 2021 року.

Статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною один якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», відтак, у разі задоволення позову такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави у визначеному законом розмірі, а саме: 908 грн. (за подачу позовної заяви).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно пунктів 1, 4 статті 376 ЦПК України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Григоренко Катерини Іванівни – задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2021 року, - скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . про стягнення аліментів, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду 14 квітня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.
Зарахувати в розмір аліментів, що підлягають стягненню з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти в розмірі 14400,00 (чотирнадцять тисяч чотириста гривень 00коп) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00коп) грн. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                         Т.О. Кривчун 

Судді                                                                Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак

Повний текст постанови виготовлено 16 грудня 2021 року