ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 143/1580/17
адміністративне провадження № К/9901/66061/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області (далі - Райдержадміністрація) на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Залімського І.Г. (головуючий), суддів: Сушка О.О., Смілянця Е.С. у справі за позовом ОСОБА_1 до Райдержадміністрації, управління праці та соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
1.1 - визнати протиправною відмову Райдержадміністрації від 9 жовтня 2017 року   №27.Т-321-7 у призначенні їй житлової субсидії та зобов`язати призначити їй житлову субсидію.
2. Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 23 травня 2018 року відмовив у задоволенні позову.
2.1 Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із того, що звертаючись із заявою до державної установи "Соціальний контактний центр" щодо призначення житлової субсидії, позивач фактично просила призначити їй житлову субсидію на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , на який вже була призначена субсидія її чоловіку ОСОБА_2 , однак зупинена з підстав не підтвердження наявності у її паспорті громадянина України (тобто дружини субсидіанта) відмітки про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта. 
3. Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 18 вересня            2018 року, скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове, яким позов задовольнив. 
Визнав протиправною відмову Райдержадміністрації від 9 жовтня 2017 року        №27.Т-321-7 у призначенні субсидії та зобов`язав призначити житлову субсидію    ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).
3.1 Приймаючи постанову суд апеляційної інстанції виходив із того, що Райдержадміністрація без наявності на те відповідних підстав припинила виплату житлової субсидії, яка була призначена за адресою домоволодіння позивача.
4. Судами попередніх інстанцій встановлено що:
4.1 18 вересня 2007 року уповноваженою посадовою особою Міграційної служби Погребищенського району Вінницької області у паспорт ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 проставлено відмітку про право здійснювати будь-які платежі без використання ідентифікаційного номера, оскільки остання є парафіянкою Української православної церкви.
4.2 ОСОБА_2 , згідно заяви від 11 листопада 2015 року, призначено житлову субсидію за адресою АДРЕСА_1 . Згідно доданої до вказаної заяви декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, членом сім`ї субсидіанта значиться ОСОБА_1 , 1953 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , із відміткою "без кода".
4.3 За результатами верифікації, здійсненої Міністерством фінансів України, встановлено, що ОСОБА_1 , наявна в числі осіб, зазначених в додатку до листа Міністерства фінансів України від 19 квітня 2017 року №26000-09-7/10628, рекомендованих Мінфіном для додаткової перевірки інформації, на підставі якої призначено житлову субсидію, як особа, по якій за даними компетентних органів виявлена невідповідність персональних даних.
4.4 При перевірці інформації, на підставі якої призначено житлову субсидію ОСОБА_2 , виявлено, що його дружина ОСОБА_1 має у паспорті відмітку від 18 вересня           2007 року про право здійснювати платежі без ідентифікаційного коду, яка з 21 січня 2011 року є недійсна та не передбачена пунктом 13 постанови КМУ №848 від               21 жовтня 1995 року, у зв`язку з чим ОСОБА_2 зупинено нарахування житлової субсидії до усунення обставин, що зумовили таке зупинення.
4.5 26 вересня 2017 року, відповідно до реєстраційно-контрольної картки                 №17-Т-10081-7, позивач звернулась до державної установи "Соціальний контактний центр" щодо призначення житлової субсидії. Дане повідомлення було сформоване відповідним модератором та передано у Вінницьку обласну державну адміністрацію. Відповідно облдержадміністрацією вказане повідомлення було зареєстровано за №17-Т-10081-7, поставлено на контроль та за резолюцією заступника голови облдержадміністрації Івасюка І.Д. доручено до розгляду та відповідного реагування голові Райдержадміністрації Віннику І.В .
4.6 Листом від 9 жовтня 2017 року №27-Т-321-7, ОСОБА_1 роз`яснено, що за адресою її місця проживання уже призначено субсидію власнику домоволодіння - ОСОБА_2 .
Також вказаним листом позивача проінформовано про причину зупинення виплати субсидії та надані рекомендації для усунення недоліків з метою відновлення нарахування субсидії для відшкодування виплати житлово-комунальних послуг - ОСОБА_2 , а саме, звернуто увагу на те, що у паспорті ОСОБА_1 , члена сім`ї субсидіанта, відсутня відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, а наявна відмітка "про право здійснювати будь-які платежі без використання ідентифікаційного номера", що наявна в паспорті позивача є недійсна. Також роз`яснено, що оскільки вона не підтвердила наявність у паспорті відповідної відмітки, субсидія на наступний період не призначена.
За наведених обставин позивачу запропоновано звернутись до відповідного податкового органу для вирішення питання, пов`язаного із внесенням до паспорту громадянина України відмітки про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта.
4.7 Згідно листа ГУ ДФС у Вінницькій області від 13 листопада 2017 року за №948/08, ОСОБА_1 із повідомленням за формою №1П для внесення її в окремий реєстр Державного реєстру, з 2011 року не зверталась.
4.8 Уважаючи відмову у призначенні субсидії протиправною, позивач звернулася до суду.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції Райдержадміністрація звернулася із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5.1 На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначив, що зобов`язуючи призначити житлову субсидію, суд не досліджував обставини, які свідчили б про те, що позивач має право на таку субсидію з урахуванням та дотриманням вимог Положення. Крім того, суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування. Суди не можуть підміняти інші органи влади та зобов`язувати уповноважений орган прийняти рішення визначеного судом змісту.
6. Позивач подала відзив на касаційну скаргу. Вважає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
7. Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
8. 21 жовтня 1995 року Кабінетом Міністрів України затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива №848, зі змінами та доповненнями (далі - Положення).
9. Зазначеним Положенням визначаються умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо- тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
10. Згідно пункту 6 Положення субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні  (будинку) осіб.
11. Згідно пункту 12 Положення субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається виходячи з розміру середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення.
12. Відповідно до пункту 8 Положення для призначення субсидії сукупний дохід обчислюється виходячи з доходів, нарахованих особам, які досягли 14-річного віку станом на 1 січня року, за який враховуються доходи, без урахування податку з доходів фізичних осіб, відомості про які надаються структурним підрозділам з питань соціального захисту населення ДФС, Пенсійним фондом України, фондами соціального страхування, у порядку, визначеному пунктом 13 цього Положення, а також розмірів державної соціальної допомоги, що виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.
13. Відповідно до пункту 13 Положення для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від ДФС, Пенсійного фонду України, центрів зайнятості, фондів соціального страхування, виконавчої служби, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирного будинку, організацій, що надають житлово-комунальні послуги та здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги за договорами з підприємствами (інформаційно-обчислювальні центри, розрахункові центри, центри нарахування плати за житлово-комунальні послуги тощо). Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування і інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій.
14. Відповідно до пункту 14 Положення субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців. Після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення та осіб, які звертаються за субсидією на скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян.
15. Аналіз зазначених норм права дають підстави вважати, що саме на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення покладено обов`язок після закінчення строку отримання субсидії самостійно здійснити розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді та зібрати необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян.
16. Відповідно до пункту 1 спільного наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2010 року №955/628 "Про втрату чинності спільних наказів Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 та від 6 липня 2006 року №386/633" спільний наказ Державної податкової адміністрації та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року №602/1226 "Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів" втратив чинність з 21 січня 2011 року.
17. З 1 січня 2011 року облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.
Тобто, фізична особа, яка через свої релігійні та інші переконання відмовилася від прийняття ідентифікаційного номеру та в паспорті громадянина України має відмітку про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера, внесену до 2011 року, втрачає таке право починаючи з 21 січня 2011 року.
18. Як встановлено судами попередніх інстанцій за адресою місця проживання позивача ( АДРЕСА_1 ), вже призначено субсидію власнику домоволодіння, її чоловіку - ОСОБА_2 . Призначення субсидії відбулось внаслідок подання 11 листопада 2015 року ОСОБА_2 заяви про призначення житлової субсидії, а також декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у якій окрім іншого, членом сім`ї субсидіанта значиться ОСОБА_1 , 1953 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , із відміткою "без кода".
19. За результатами верифікації, здійсненої Міністерством фінансів України, встановлено, що ОСОБА_1 , наявна в числі осіб, зазначених в додатку до листа Міністерства фінансів України від 19 квітня 2017 року №26000-09-7/10628, рекомендованих Мінфіном для додаткової перевірки інформації, на підставі якої призначено житлову субсидію, як особа, по якій за даними компетентних органів виявлена невідповідність персональних даних.
При перевірці інформації, на підставі якої призначено житлову субсидію ОСОБА_2 , було виявлено, що його дружина ОСОБА_1 має у паспорті відмітку від 18 вересня 2007 року про право здійснювати платежі без ідентифікаційного коду, яка з 21 січня 2011 року є недійсна та не передбачена пунктом 13 Положення, у зв`язку з чим   ОСОБА_2 зупинено нарахування житлової субсидії до усунення обставин, що зумовили таке зупинення.
20. Таким чином, звертаючись із заявою до державної установи "Соціальний контактний центр" про призначення житлової субсидії, позивач фактично просила призначити їй житлову субсидію на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , на який вже була призначена субсидія її чоловіку ОСОБА_2 , однак зупинена з підстав не підтвердження наявності у її паспорті громадянина України (тобто дружини субсидіанта) відмітки про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта.
21. При цьому, як з`ясовано під час розгляду справи, відповідачами не ставилось під сумнів право ОСОБА_2 , як і його дружини - ОСОБА_1 на отримання житлової субсидії, однак зазначили, що реалізація даного права можлива лише у випадку пред`явлення до відповідних структурних підрозділів з питань соціального захисту населення передбачених Положенням №848 документів, позаяк призначення субсидії відбувається в автоматизованому режимі, після внесення в систему відповідних відомостей про субсидіанта та членів його родини.
22. Суди попередніх інстанцій зазначили, що у жовтні 2017 року позивачка звернулась до Райдержадміністрації із заявою про призначення житлової субсидії, на що отримала відмову у призначенні їй житлової субсидії.
При цьому суди звернули увагу на те, що відповідно до пункту 13 Положення для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):
- заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики;
- декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики;
- довідку про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
- договір найму (оренди) житла (у разі наявності).
23. Отже, необхідною умовою для призначення житлової субсидії є необхідність звернення громадянина, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом до структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання) із передбаченим у Положенні пакетом документів.
24. Суди встановили, що доказів такого звернення позивача (з урахуванням пункту 13 Положення) ні до Райдержадміністрації, ні до Управління праці та соціального захисту населення РДА немає. При цьому, суди попереднії інстанцій зазначили, що позивач, як і її представник не змогли надати відповідні докази й на вимогу суду.
25. Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У свою чергу частиною 5 вказаної статті передбачено, що у разі коли учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
26. Докази звернення позивача у визначений Положенням спосіб, тобто із поданням до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання необхідного пакету документів для призначення їй субсидії, відсутні. Також, оскаржуваний у цій адміністративній справі лист Погребищенської РДА від 9 жовтня 2017 року №27-Т-321-7 містить інформативний (рекомендаційний) характер, а саме роз`яснює позивачу, що за адресою місця її проживання вже призначена житлова субсидія ОСОБА_2 , членом сім`ї якого вона є, вказує на підстави які зумовили зупинення виплати житлової субсидії, та повідомляє про можливі шляхи відновлення виплати останньої.
27. За таких обставин, Колегія суддів погоджується з висновкм суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
28. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, а суд апеляційної інстанції помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
29. Згідно частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 вересня             2018  року скасувати. 
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується. 

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              Л.В. Тацій
                                                                                                              С.М. Чиркін