Постанова
Іменем  України      
 
20 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 201/1540/19
 
провадження № 61-7966 св 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,                   Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Малбі Фудс»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду                  м. Дніпропетровська від 29 липня 2020 року у складі судді Антонюка О.А. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О., 
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Малбі Фудс» (далі - ТОВ «Малбі Фудс») про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що наказом відповідача від 01 червня              2009 року № 27-к її прийнято на роботу у ТОВ «Малбі фудс» по переводу з приватного підприємства «Агенство Малбі». 01 серпня 2013 року наказом          № 433-к її переведено на посаду бухгалтера фінансової служби ТОВ «Малбі фудс», а 01 вересня 2016 року наказом № 184-к вона була переведена                  на посаду бухгалтера відділу управлінського обліку.
Наказом директора департаменту з управління персоналом ТОВ «Малбі фудс» від 21 листопада 2018 року № 219-к її було звільнено на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, у зв`язку з винними діями при обслуговуванні грошових цінностей, які дають підстави для втрати довір`я,  про що вона довідалась 18 грудня 2018 року. 
Вважала своє звільнення незаконним, оскільки до винесення відповідачем наказу нею було подано до товариства заяву про звільнення згідно                             з пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України, за угодою сторін, тому відповідач повинен був звільнити її саме з такої підстави.
Вона не є матеріально-відповідальною особою, не бажала працювати                         у відповідача, оскільки керівництвом вчинялись щодо неї незаконні дії, а саме її звинуватили у викраденні грошових коштів у розмірі 587 000 грн, проте належних доказів на підтвердження зазначеного факту не надали. Під тиском директора ТОВ «Малбі фудс» вона написала на його ім`я розписку про начебто отримання від нього у борг 22 500 доларів США. Після чого вона звернулася з заявою до Шевченківського відділу поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області,            де було відкрито кримінальне провадження № 12018040650001812                     від 26 липня 2018 року, яке розслідується. Відповідачем не виплачено їй заробітну плату у повному обсязі.
26 липня 2018 року унаслідок зазначених незаконних дій відповідача їй стало погано, оскільки вона хворіє на цукровий діабет, вона потрапила у лікарню та знаходилась на стаціонарному лікуванні до 13 серпня 2018 року. З 14 серпня 2018 року по 03 вересня 2018 року вона була направлена на реабілітацію                   у санаторій «Бердянськ». 04 вересня 2018 року вона прийшла на роботу з заявою про звільнення за угодою сторін та лікарняним листом, але на підприємство її не пропустили, тому вона була вимушена відправити заяву та лікарняний лист з описом поштою.
Вищевказаними протиправними діями відповідача порушено її трудові права та завдано моральної шкоди, оскільки стан її здоров`я значно погіршився, вона є інвалідом ІІІ групи. 
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд: визнати незаконними дії ТОВ «Малбі фудс» щодо її звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України; зобов`язати відповідача внести протягом трьох днів з дня набрання рішенням суду законної сили запис                    у її трудову книжку про звільнення з 21 листопада 2018 року на підставі частини першої статті 36 КЗпП України за угодою сторін; стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату у розмірі 9 487 грн; зобов`язати відповідача надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 04 вересня 2018 року по 21 листопада 2018 року; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня               2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на  ОСОБА_1 ,                     як бухгалтера, було покладено функції касира, що безпосередньо пов`язані                  з обслуговуванням грошових коштів, їх прийманням, обліком, зберіганням. Позивачка порушила встановлені у ТОВ «Малбі фудс» правила, оскільки незаконно заволоділа грошовими коштами товариства у розмірі 577 478 грн,                              що є підставою для втрати відповідачем до неї довір`я, що останнім доведено.
Посилання позивачки на те, що керівництво ТОВ «Малбі фудс» погрожувало         їй та залякувало є спробою останньої уникнути відповідальності та бездоказові. Відсутність протиправності у діях керівництва ТОВ «Малбі фудс» щодо позивачки підтверджується фактом закриття кримінального провадження 12019040640001276, порушеного за заявою ОСОБА_1 , щодо грубого порушення законодавства про працю (частина перша статті 172 КК України), на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України,                   у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Вимога позивачки про стягнення невиплаченої заробітної плати за період                з 04 вересня 2018 року по 21 листопада 2018 року є безпідставною, розрахунок при звільненні з позивачкою здійснено у повному обсязі                             та у встановлені строки.
Відсутні належні та допустимі докази факту завдання  ОСОБА_1 моральної шкоди.  
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2021 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду залишено без змін. 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що факт обслуговування позивачкою грошових цінностей підтверджується її посадовою інструкцією      та службовою запискою відповідача, згідно з якою ОСОБА_1                            з 16 липня 2018 року по 20 липня 2018 року заміщувала бухгалтера-касира           на час перебування останньої у відпустці. 
Оскільки за результатами службового розслідування встановлена нестача            у ТОВ «Малбі фудс» грошових цінностей на суму 577 478 грн, тому                        у відповідача були обґрунтовані підстави для недовіри позивачці та звільнення її на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України.
Позивачкою не надано належних доказів на підтвердження того, що                          ТОВ «Малбі фудс» не дотримувалося відносно неї законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, тому відсутні правові підстави для визнання звільнення незаконним і зміни формулювання причини звільнення         з роботи. Відсутні докази направлення позивачкою відповідачу заяви про звільнення за згодою сторін. 
Розрахунок по заробітній платі при звільненні з позивачкою здійснено                          у повному обсязі та у встановлені строки, що підтверджується розрахунковою відомістю за листопад 2018 року ТОВ «Малбі фудс». 
Відсутній причинно-наслідковий зв`язок між фактом перебування позивачки на лікарняному у період з 06 серпня 2018 року по 13 серпня 2018 року                      та її звільненням 21 листопада 2018 року, тому її вимоги про стягнення моральної шкоди є безпідставними.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 липня 2021 року відкрито                      касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу                  № 201/1540/19 з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.
У вересні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2021 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивачка не виконувала обов`язки касира та не обслуговувала грошові цінності відповідача, тому не мала відношення до недостачі грошових коштів ТОВ «Малбі фудс». Відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено вину позивачки                у недостачі грошових коштів, тому її звільнення на підставі пункту 2           частини першої статті 41 КЗпП України є незаконним. Позивачка не була присутня при складанні відповідачем акта інвентаризації, не підписувала прибуткових та видаткових ордерів. 
Під тиском директора ТОВ «Малбі фудс» позивачка написала на його ім`я розписку про отримання 22 500 доларів США, хоча таких коштів вона не отримувала. Службою безпеки товариства здійснювався тиск на позивачку            з метою повернення нею грошових коштів у розмірі 22 500 доларів США. Унаслідок вказаних протиправних дій відповідача стан здоров`я позивачки значно погіршився, тому їй завдана моральна шкода. Відповідачем не виплачено їй заборгованість по заробітній платі за період з 04 вересня              2018 року по 21 листопада 2018 року. 
Доводи особи, яка подала відзив 
У вересні 2021 року ТОВ «Малбі фудс» подало відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на їх законність не впливають. Головним бухгалтером ТОВ «Малбі фудс» було виявлено недостачу грошових коштів у касі товариства, унаслідок чого було розпочато службове розслідування, за результатами якого було встановлено, що позивачка, виконуючи тимчасово обов`язки касира, отримала грошові кошти у розмірі 577 478 грн, проте у касу товариства ці кошти не внесла,                      а незаконно заволоділа ними. Ураховуючи викладене, позивачку вірно звільнено з роботи на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, у зв`язку втратою довір`я. У період з 04 вересня 2018 року по 21 листопада 2018 року позивачка свої трудові обов`язки не виконувала, на робочому місці не з`являлася, лікарняний не надала, тому відсутні підстави для нарахування їй заробітної плати за цей період. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Наказом ТОВ «Малбі фудс» від 01 червня 2009 року № 27-к ОСОБА_1 прийнято на роботу у ТОВ «Малбі фудс» по переводу з приватного підприємства «Агенство Малбі», 01 серпня 2013 року наказом № 433-к останню переведено на посаду бухгалтера фінансової служби ТОВ «Малбі фудс»,                        а 01 вересня 2016 року наказом № 184-к вона була переведена на посаду бухгалтера відділу управлінського обліку.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Посадової інструкції бухгалтера відділу управлінського обліку, затвердженої директором департаменту управління персоналом ТОВ «Малбі фудс», бухгалтер відділу управлінського обліку має право виконувати обов`язки касира (а.с. 107-108).
Відповідно до службової записки від 20 липня 2018 року головним бухгалтером ТОВ «Малбі фудс» Ванжою Н. Б. було виявлено недостачу грошових коштів у касі товариства на загальну суму 577 478 грн,                          які ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки касира на час його відпустки, отримала від представника ТОВ «Малбі фудс» Печерского Р. В., проте у касу товариства не внесла. Факт недостачі вищевказаних грошових коштів також підтверджується актом інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 20 липня 2018 року, протоколом інвентаризаційної комісії від 20 липня 2018 року (а.с. 109-111).
У зв`язку з вище викладеним, керівництво ТОВ «Малбі фудс» звернулось до Соборного відділу поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення (а.с. 112). 
Відомості за вищевказаною заявою було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувані № 12018040650002080, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою 190 КК України (а.с. 120). Досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не завершене.
Наказом директора департаменту з управління персоналом ТОВ «Малбі фудс» від 21 листопада 2018 року № 219-к  ОСОБА_1 звільнено на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, у зв`язку з винними діями при обслуговуванні грошових цінностей, які дають підстави для втрати довір`я. 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також                    у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.
У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада  1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення.
Отже, суд не має права змінювати формулювання причин звільнення з тих підстав, з якими роботодавець не пов`язував обставини звільнення.
Відповідно до частини третьої статті 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.
Відповідач, як роботодавець, звільняючи  ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, не пов`язував її зі звільненням                      за власним бажанням на підставі пункт 1 частини першої статті 36 КЗпП України і відсутні докази, що він помилився у формулюванні підстав звільнення, тобто відсутня згода іншої сторони трудових відносин на звільнення за цією підставою.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Задоволення позову ОСОБА_1 про зміну формулювання причин звільнення буде свідчити про порушення положень статті 235 КЗпП України, оскільки буде змінено не формулювання причини звільнення позивачки,                а його підстави: із «звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України (за втратою довір`я)» на «звільнення на підставі пункту 1            частини першої статті 36 КЗпП України, за угодою сторін».
У випадку зазначення працівником та роботодавцем різних обставин звільнення: за згодою сторін та втрата довір`я, суд не може приймати рішення про зміну формулювання причин звільнення. Належним способом захисту прав позивача у такому випадку є визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі. Таких вимог не заявлялося.
Верховний Суд погоджується з висновками судів про те, що належними                 та допустимими доказами, поданими сторонами, підтверджено, що      ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 розділу IV Посадової інструкції бухгалтера відділу управлінського обліку виконувала обов`язки касира,                    які безпосередньо пов`язані з обслуговуванням грошових коштів, їх прийманням, обліком, зберіганням, та допустила недостачу грошових коштів                  ТОВ «Малбі фудс», що було підставою для втрати роботодавцем довір`я до позивачки.
Ураховуючи викладене, суди, встановивши фактичні обставини у справі,                 від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши докази, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну формулювання причин звільнення. 
Верховний Суд погоджується з висновком судів про те, що розрахунок                      по заробітній платі при звільненні з  ОСОБА_1 здійснено у повному обсязі та у встановлені строки, що підтверджується розрахунковою відомістю за листопад 2018 року ТОВ «Малбі фудс» (а.с. 200). Відсутні належні та допустимі докази на підтвердження завдання позивачці моральної шкоди,            що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.  
Посилання касаційної скарги на те, що керівництво ТОВ «Малбі фудс» здійснювало на неї тиск, на увагу не заслуговують, оскільки належними                    та допустимими доказами не підтверджені, що є її процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України).
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства. 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня               2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого                 2021 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк