ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ України
11 жовтня 2021 року
м. Харків
Справа № 638/15779/18
Провадження № 22-ц/818/5063/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Хорошевський О.М.
суддів –Бурлака І.В., Яцина В.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 березня 2021 року, постановлене суддею Хайкіним В.М., у справі  за  позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживанняи,-
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР звернулось до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 надміру нарахованих грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово – комунальних послуг, у розмірі 65434 грн. 84 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради із заявою про взяття її на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, де їй була видана відповідна довідка від 30.01.2015 року №6326008744. Також 30.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради із заявою про призначення їй грошової допомоги. При заповненні заяви ОСОБА_1 вказала, що має двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із нею, а її чоловік - ОСОБА_4 знаходиться за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . В заяві зазначила про відсутність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Відповідно до цієї заяви їй призначена грошова допомога на сім`ю на період: з 30.01.2015 року по 29.03.2015 року у розмірі 2210 грн., з 30.03.2015 року по 29.05.2015 року - 1989 грн., з 30.05.2015 року по 29.07.2015 року - 1768 грн.. ОСОБА_1 31.07.2015 року звернулася із заявою про призначення (подовження) їй даного виду грошової допомоги та також зазначила в заяві, що ані вона, ані члени її сім`ї не мають у володінні іншого житлового приміщення. Відповідно до цієї заяви їй призначена грошова допомога на сім`ю на період з 30.07.2015 року по 29.01.2016 року у розмірі 1768 грн. Згідно із заявою відповідача від 01.02.2016 року про призначення (подовження) даного виду грошової допомоги, було призначено грошову допомогу на період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 рік у розмірі 1768 грн. Відповідно до заяви відповідача від 26.08.2016 року про призначення (подовження) даного виду грошової допомоги їй призначена грошова допомога на сім`ю на період з 26.08.2016 року по 25.02.2017 рік у розмірі 1768 грн. Згідно із заявою ОСОБА_1 від 27.02.2017 року про призначення (подовження) даного виду грошової допомоги їй призначена грошова допомога на сім`ю на період з 27.02.2017 року по 26.08.2017 рік у розмірі 1768 грн. ОСОБА_1 27.09.2017 року звернулася із заявою про призначення (подовження) даного виду грошової допомоги, відповідно до цієї заяви їй призначена грошова допомога на сім`ю на період з 27.09.2017 року по 26.03.2018 рік у розмірі 1768 грн. ОСОБА_1 27.03.2018 року при подачі чергової заяви також вказала, що у будь-кого із членів сім`ї у власності іншого житлового приміщення/частини житлового приміщення не має. За результатами перевірки інформації, заявленої ОСОБА_1 , встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_4 з 08.07.2014 року на праві приватної власності (договір купівлі-продажу житлового будинку серія та номер: 2615, виданий 08.07.2014, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер: 14280704 від 08.07.2014) є житловий будинок загальною площею 55,3 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Про даний факт ОСОБА_1 не заявила при поданні заяв на призначення грошової допомоги в період з 20.01.2015 року по 27.03.2018 рік. Свідоме надання недостовірної інформації про наявність житлових приміщень вплинуло на визначення права щодо призначення грошової допомоги. Після проведення верифікації за заявою від 27.03.2018 року прийнято рішення від 04.04.2018 року про відмову в призначені адресної допомоги за підсумками проведеної верифікації щодо виявлення житла з 30.01.2015 року за весь час отримання допомоги та 05.04.2018 року, винесене розпорядження про відмову в призначенні грошової допомоги, а повідомленням від 06.04.2018 року №599/04 проінформовано відповідача про відмову в наданні допомоги. Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради підрахована сума надмірно нарахованої грошової допомоги за періоди: з 30.01.2015 року по 29.01.2016 рік, з 01.02.2016 року по 31.07.2016 рік, з 26.08.2016 року по 25.02.2017 рік, з 27.02.2017 року по 26.08.2017 рік, з 27.09.2017 року по 26.03.2018 рік, яка склаладає 65434 грн. 84 коп. ОСОБА_1 направлені повідомлення від 03.05.2018 року та від 04.10.2018 року про необхідність повернення надмірно нарахованої грошової допомоги, яка утворилась у зв`язку із поданням нею недостовірної інформації про наявність у її чоловіка житлового приміщення у Харківській області. ОСОБА_1 надмірно нарахованої грошової допомоги не повернула та 04.10.2018 року на прийомі у спеціаліста відмовилась її повертати. 
Оскільки заборгованість не погашено, просило позов задовольнити.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 березня 2021 року позовні вимоги задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради надмірно нараховані грошові кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 48082 грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового сбору у розмірі 1295 грн. 07 коп.
В апеляційній скарзі УПСЗН адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради просить рішення суду скасувати як незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Скарга містить посилання на те, що судом першої інстанції не вірно застосовано строки позовної давності та позовні вимоги задоволені в неповному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Задовольняючи позов Управління праці та соціального захисту населення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , отримуючи відповідну допомогу, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 не повідомила позивача про наявність у її чоловіка у власності житлового приміщення, що є підставою для відмови у виплаті допомоги. Також з урахуванням того, що позов про стягнення заборгованості за період з 30.01.2015 року по 26.10.2015 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради пред`явило поза межами позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, тому у задоволенні позову в цій частині відмовлено.
Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1  взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та перебувала на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач зазначила, що ні вона ні члени її родини не мають у володінні іншого житла в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505  «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» затверджений порядок, відповідно до якого «Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану».
ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 09.01.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. 10).
У чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_4 з 08.07.2014 року на праві приватної власності є житловий будинок загальною площею 55,3 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №118707139 від 28.03.2018 року (а.с. 29).
Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №03195694 загальна сума надмірно нарахованої грошової допомоги за періоди: з 30.01.2015 року по 29.01.2016 рік, з 01.02.2016 року по 31.07.2016 рік, з 26.08.2016 року по 25.02.2017 рік, з 27.02.2017 року по 26.08.2017 рік, з 27.09.2017 року по 26.03.2018 рік складає 65434 грн. 84 коп. (а.с. 26).
03.05.2018 року за № 926/04 та 04.10.2018 року за № 2306/04 ОСОБА_1 були направлені листи щодо наявності переплат та необхідність повернути вказані суму на рахунок Управління, однак відповідач суму надмірно нарахованих грошових допомог не повернула (а.с. 27-28).
Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з недоведеності відсутності у ОСОБА_1 умислу та відсутності наміру вводити працівників Управління в оману, оскільки вказані доводи не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, як і не доведено факт необізнаності про існування у чоловіка відповідачки нерухомого майна, що належить йому на праві приватної власності.
Звертаючись до суду УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР просило застосувати положення ст. 1166 ЦК України, яка передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.
Неправильна юридична кваліфікація позивачем або відповідачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати належні приписи. Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду у справі № 904/349/15. 
Оскільки, спір який виник між сторонами стосується набуття, збереження майна без достатньої правової підстави то до правовідносин слід застосовувати положення встановлені Главою 83 ЦК України.
Згідно ч.ч. 1, 2, п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.   Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. (ст. 1213 ЦК України).
Разом з тим, за правилами п. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню у разі відсутності недобросовісності з боку набувача.
З огляду на викладені положення ЦК України та  Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а також враховуючи, що ОСОБА_1 подала позивачу документи з недостовірними відомостями щодо наявності житлового приміщення у її чоловіка, та не повідомила позивача про виникнення обставин, що унеможливлюють виплату такої грошової допомог, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності у відповідача права на отримання відповідної допомоги та необхідності її стягнення на користь відповідача, як набутої ОСОБА_1 без достатньої правової підстави.
Посилання апелянта на те, що при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення щомісячної адресної допомоги позивачем не пропущено строки позовної давності не можна вважати обгрунтованими, оскільки відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Таким чином, у позивача не було перешкод для перевірки відомостей які надавала ОСОБА_1 з 2015 року, оскільки право власності на житловий будинок за чоловіком відповідачки зареєстровано ще у 2014 році.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції достатньо в повному обсязі встановив обставини по справі, перевірив доводи сторін і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені належними та допустимими доказами.
Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.1,2, 12, 13, 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                      О.М. Хорошевський

Судді:                                                                                  І.В. Бурлака

                                                                                          В.Б. Яцина 

Повний текст судового рішення складено 11 жовтня 2021 року.