ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/13309/20                Головуючий суддя І інстанції Скотар А. Ю.
Провадження № 22-ц/818/4003/21        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: споживчого кредиту
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року                                                                                 м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1  - адвоката Сенаторова  Микити Валерійовича на рішення  Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Харківське ощадно-кредитне товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договорами,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року кредитна спілка «Харківське ощадно-кредитне товариство» (далі Кредитна спілка) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Позов мотивовано тим, що 02.12.2015 між Кредитною спілкою та її членом ОСОБА_1 укладено договір № ДКД-00140 про іпотечний кредит, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у формі кредитної лінії 135000 грн на інші неспоживчі потреби, встановлений строк повернення кредиту до 02.12.2016, відсотки від суми кредиту фіксовані за ставкою 36% річних. 
02.12.2015 між Кредитною спілкою та її членом ОСОБА_2 укладено договір № ДКД-00141 про іпотечний кредит, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у формі кредитної лінії 115000 грн на інші неспоживчі цілі строком до 02.12.2016, за фіксованою ставкою 36% річних.
В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 і ОСОБА_2 між Кредитною спілкою та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 02.12.2015, предметом якого є двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому та колишній дружині ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.
25.11.2016 між Кредитною спілкою, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 укладено додаткові договори про зміну строку повернення кредиту до 02.12.2017.
28.11.2017 між Кредитною спілкою, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 укладено додаткові договори про зміну строку повернення кредиту до 02.12.2018.
30.11.2018 між Кредитною спілкою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено додаткові договори про зміну суми кредиту на 149000 грн та строку повернення кредиту до 30.11.2020.
Між Кредитною спілкою та ОСОБА_1 25.11.2016, 28.11.2017, 12.12.2018 укладені договори про внесення змін до іпотечного договору щодо строків повернення кредиту та суми кредиту відповідно. 
Взяті на себе зобов`язання за договорами Кредитна спілка виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачам кредитні ресурси. Відповідачі до теперішнього часу в повному обсязі не виконали взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим Кредитна спілка звернулась до суду з позовом. На підставі вищевикладеного позивач просить позов задовольнити та стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про іпотечний кредит № ДКД-00140 від 02.12.2015 (зі змінами) в сумі 230251 (двісті тридцять тисяч двісті п`ятдесят одну) гривню 18 копійок, в тому числі зі сплати процентів 81251,18 грн, з повернення кредиту – 149000,00 грн; з ОСОБА_2 заборгованість за Договором про іпотечний кредит № ДКД-00141 від 02.12.2015 (зі змінами) в сумі 223682 (двісті двадцять три тисячі шістсот вісімдесят дві) гривні 42 копійок, в тому числі зі сплати процентів 74682,42 грн, з повернення кредиту – 149000 грн., сплачений судовий збір в розмірі 6809,00 грн (т. 1, а.с. 2-5).
Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2021 року позов КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» заборгованість за Договором про іпотечний кредит № ДКД-00140 від 02.12.2015 (зі змінами) в сумі 230251 грн 18 коп., в тому числі зі сплати процентів 81251,18 грн, з повернення кредиту – 149000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» заборгованість за Договором про іпотечний кредит № ДКД-00141 від 02.12.2015 (зі змінами) в сумі 223682 грн 42 коп., в тому числі зі сплати процентів 74682,42 грн, з повернення кредиту – 149000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» судовий збір у розмірі 3453,52 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» судовий збір у розмірі 3355,48 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Сенаторов М.В. просить рішення скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Скарга мотивована тим, що справа розглянута за відсутності відповідача ОСОБА_1 , що унеможливило дослідити докази, сформулювати правову позицію у справі, заявити відповідні клопотання та вчинити інші дії щодо доступу до правосуддя.
Вказує, що справа була призначена на 12 квітня, в країні було запроваджено карантинні обмеження, «Червоний рівень епідемічної небезпеки», представником подавалась заява про відкладення судового засідання 10.04.2021 року, проте суд розглянув справу за їх відсутності.
Зауважує, що справа розглянута з порушенням правил юрисдикції загальних судів.
Вказує, що ОСОБА_1 є членом кредитної спілки, сплачує пайові та інші внески, бере участь у формуванні її майна, в управлінні та діяльності цього господарського суб`єкта, отже спір виник між кредитною спілкою та членом юридичної особи, що пов`язана з її діяльністю.
Зазначає, що суд не зупинив провадження у справі, розглянув справу на підставі підроблених доказів та доказів, які оспорюються в іншому провадженні.
Вказує, що ухвалою Московського районного суду від 03.12.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до кредитної спілки та ОСОБА_1 про визнання недійсним іпотечного договору, проте суд в порушення норм процесуального права не зупинив провадження у справі до розгляду іншої справи.
Звертає увагу на те, що судом самостійно змінено підставу позову оскільки підставою позову є іпотечний договір від 02.12.2015 року, проте суд на нього н послався, а обґрунтував рішення вигаданими підставами.
Вказує, що при розгляду справи був упереджений, оскільки розглянув справу за відсутності відповідача, самостійно змінив підстави позову, розглянув справу без зупинення провадження до розгляду іншої справи.
У відзиві на апеляційну скаргу КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що відповідачем та його представником не було надано документів, які б свідчили про поважність причин неявки на судове засідання.
Вказує, що спір виник з правовідносин на підставі кредитного договору, тобто спірні правовідносини є цивільними, не мають ознак корпоративних, відповідач є фізичною особою без статусу підприємця, а тому і за предметним та суб`єктивними критеріями справу слід було розглядати за правилами цивільного судочинства.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги Кредитної спілки суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що відповідачі не виконали умов договорів, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.
Зазначено, що оспорювання в судовому порядку договору іпотеки не є перешкодою для стягнення заборгованості.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.
Абзацом третім частини першої статті 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Судом першої інстанції встановлено, 02.12.2015 між Кредитною спілкою та її членом, ОСОБА_1 укладено договір № ДКД-00140 про іпотечний кредит, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у формі кредитної лінії 135000 грн на інші неспоживчі потреби, встановлений строк повернення кредиту до 02.12.2016, відсотки від суми кредиту фіксовані за ставкою 36% річних (т. 1, а.с. 12, 14). 
02.12.2015 між Кредитною спілкою та її членом ОСОБА_2 укладено договір № ДКД-00141 про іпотечний кредит, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у формі кредитної лінії 115000 грн на інші неспоживчі цілі строком до 02.12.2016, за фіксованою ставкою 36% річних (т. 1, а.с. 13, 15).
В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 і ОСОБА_2 між Кредитною спілкою та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 02.12.2015, предметом якого є двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому та колишній дружині ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності (т. 1, а.с. 20).
25.11.2016 між Кредитною спілкою, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 укладено додаткові договори про зміну строку повернення кредиту до 02.12.2017 (т. 1, а.с. 24, 25).
28.11.2017 між Кредитною спілкою, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 укладено додаткові договори про зміну строку повернення кредиту до 02.12.2018 (т. 1, а.с. 28, 29).
30.11.2018 між Кредитною спілкою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено додаткові договори про зміну суми кредиту на 149000 грн та строку повернення кредиту до 30.11.2020 (т. 1, а.с. 32, 33).
Між Кредитною спілкою та ОСОБА_1 25.11.2016, 28.11.2017, 12.12.2018 укладені договори про внесення змін до іпотечного договору щодо строків повернення кредиту та суми кредиту відповідно (т. 1, а.с. 26, 30, 34) 
Взяті на себе зобов`язання за договорами Кредитна спілка виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачам кредитні ресурси, що підтверджується видатковими касовими ордерам (т. 1, а.с. 36-41), а відповідачі свої зобов`язання не виконали в повному обсязі, здійснювали часткове погашення відсотків за договорами, що підтверджується наданими позивачем актами (т. 1 а.с. 203-268).
Згідно розрахунків заборгованості за договорами та відсотками, що наведені у позовній заяві та додані до позову (т. 1, а.с. 42-43), заборгованість ОСОБА_1 за Договором про іпотечний кредит № ДКД-00140 від 02.12.2015 (зі змінами) складає 230251,18 грн, в тому числі зі сплати процентів 81251,18 грн, з повернення кредиту – 149000,00 грн; заборгованість ОСОБА_2 за Договором про іпотечний кредит № ДКД-00141 від 02.12.2015 (зі змінами) складає 223682,42 грн, в тому числі зі сплати процентів 74682,42 грн, з повернення кредиту – 149000 грн. 
Як вбачається з п. 9 договорів про іпотечний кредит № ДКД-00140, ДКД-00141, у разі порушення позичальником зобов`язань щодо сплати процентів чи іпотекодавцем зобов`язань за іпотечним договором, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплату процентів.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості підтверджує неналежне виконання позичальником відповідачами своїх зобов`язань за договором та наявність заборгованості за кредитним договором та не спростований ОСОБА_1 .
Отже суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
ЦПК України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
ГПК України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі, у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі, учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (пункт 3 частини першої статті 20 цього кодексу). Тобто, одним зі спорів, що виникають із корпоративних відносин, є спір члена чи колишнього члена юридичної особи з нею самою, пов`язаний з управлінням і діяльністю останньої.
У постанові від 22 вересня 2020 року по справі № 338/667/19, провадження № 14-71цс20, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України слід враховувати, чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема, права на участь в управлінні юридичною особою та в її діяльності. Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні юридичною особою й інші правоможності, передбачені законом і статутом (зазначене відповідає постановам Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (пункт 5.31), від 13 листопада 2019 року у справі № 146/616/15-ц (пункт 33).
Матеріали справи свідчать про те, що спір виник з правовідносин на підставі кредитного договору, тобто спірні правовідносини є цивільними, не мають ознак корпоративних відносин, відповідач є фізичною особою без статусу підприємця, а тому і за предметним, і за суб`єктним критеріями спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства.
Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи.
З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 – адвокат Сенаторов М.В. брав участь у судовому засіданні, яке відбулось 05 квітня 2021 року та був повідомлений про розгляд прави на 12 квітня 2021 року.
12 квітня 2021 року представник ОСОБА_6 – адвокат Сенаторов М.В. надав до суду першої інстанції заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 12.04.2021 року на 11 годину мотивувавши його введенням в Україні карантинних заходів.
Судом першої інстанції зазначена заява була розглянута під час судового засідання та відхилена і вирішено продовжувати розгляд за відсутності представника відповідача, що відповідає вимогам п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин.
У зв`язку з тим, що ухвалою Харківського апеляцінйого суду від 22 червня 2021 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору у розмірі 10213,50 грн до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.
З огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом були додержані норми матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Сенаторова Микити Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року залишити без змін.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 10213 грн 50 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 грудня 2021 року.

Головуючий                                                                                                 В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                                         І.В.Бурлака.

                                                                               О.М.Хорошевський