Справа № 366/1161/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/10978/2021

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року                                                                                                            місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Сас Ю.В.,
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 07 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про визнання письмового акту від 30 січня 2016 року №033203 та протоколу від 19 травня 2016 року №003 недійсними,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2019 року позивач звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»  про визнання письмового акту від 30 січня 2016 року №033203 та протоколу від 19 травня 2016 року №003 недійсними.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.01.2016 службовими особами Іванківського РП ПАТ «Київобленерго» після огляду у будинку АДРЕСА_1 складено письмовий акт № К033203 про порушення правил користування електроенергією для населення. 19.05.2016 акт про порушення був розглянутий на засіданні комісії, яка прийняла рішення, оформлене протоколом №003, про визначення та нарахування вартості обсягу електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил, відповідно до п.п. 3.1.7 та 3.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Позивач вважає що в письмовому акті №К033203 від 30.01.2016 відбулося фальшування події, технічна експертиза письмового акту не проводилася. Від підпису у цьому акті позивач відмовився. Оскільки до кримінальної чи адміністративної відповідальності за порушення правил користування електроенергією для населення позивач не притягувався, він вважає, що комісія на підставі фіктивного письмового акту провела нарахування обсягу вартості необлікованої електроенергії в сумі 6717грн. 38 коп., а суд на підставі цього фіктивного письмового акту №К033203 задовольнив позов ПАТ «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електроенергії у сумі 6717 грн. 38 коп. також позивач посилається на те, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електроенергією між побутовим споживачем і постачальником, однак він такого договору не укладав, на будь-якій правовій основі цим будинком не володіє. 15.04.2016 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №1201611010000271 щодо неправомірних дій службових осіб ПрАТ «Київобленерго» під час проведення огляду у будинку в АДРЕСА_1 , за результатами яких складений письмовий акт про порушення правил користування електроенергією. У зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд визнати письмовий акт від 30.01.2016 №К033203 про порушення правил користування електроенергією для населення а також протокол від 19.05.2016 №003 засідання комісії про розгляд акту № К033203 від 30.01.2016 недійсними та скасувати їх.
Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 07 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
13.07.2021 року відповідач подав до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, не погоджуючись із викладеними у апеляційній скарзі доводами, просить  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване  рішення суду - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів  міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення  для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази  подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
Доводами апелянта, якими він обґрунтовував свою апеляційну скаргу, є твердження про допущені відповідачем порушення процедури проведення перевірки та складання акту про порушення правил користування електричною енергією. Фактично, доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, викладеним у позовній заяві, які були предметом розгляду суду першої інстанції, і які такий суд визнав необґрунтованими. Погоджується з цим й колегія суддів апеляційного суду. 
У відповідності до положень п.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».
Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 16.08.2016 р. за результатами  розгляду цивільної справи № 366/1748/16-ц було задоволено позов ПАТ «Київобленерго» в особі Іванківського районного підрозділу до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 6717,38 грн. 
Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 19.10.2016 р. зазначене рішення суду першої інстанції було залишене без змін. Постановою Верхового Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 р. рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції залишено без змін.
У вказаних судових рішеннях встановлено, що  ОСОБА_1 із 2013 року є споживачем електроенергії, яку постачає публічне акціонерне товариство «Київобленерго».
30 січня 2016 року за місцем проживання відповідача представниками ПАТ «Київобленерго» було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення та виявлено безоблікове споживання електроенергії. За результатами перевірки складено акт № К 033203, який підписаний трьома представниками ПАТ «Київобленерго», споживач ОСОБА_1 від підпису відмовився.
24 березня 2016 року та 19 травня 2016 року в присутності відповідача вищезазначений акт був розглянутий на засіданні комісії та прийнято рішення, оформлене протоколом № 003, про порушення та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, визначено вартість безобліково спожитої електричної енергії ОСОБА_1 у розмірі 6 717 грн 38 коп., яку останній  у добровільному порядку не відшкодував.  
Законність проведення перевірки, акту про порушення Правил користування електроенергією для населення та протоколу про визначення та нарахування вартості обсягу електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, вже були предметом судового розгляду. Всі доводи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги у даній справі, він вже заявляв і у справі  № 366/1748/16-ц. Такі його доводи були належним чином дослідженні судами трьох інстанцій, за результатами чого вони були відхилені як безпідставні. Таким чином, позивач у даній справі фактично намагається отримати нову судову оцінку тим обставинам, які вже були розглянуті судом. 
Факт наявності відкритого кримінального провадження також сам по собі не може свідчити про незаконність дій ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі». Жодного належного доказу на підтвердження своєї позиції позивач до суду також не надав, що фактично призводить до необхідності сприймання його тверджень як недоведених, відтак таких, що не можуть бути прийняті судом.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні. 
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Іванківського районного суду Київської області від 07 травня 2021 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді                                                                                                            Т.О. Писана 

                                                                                                                     К.П. Приходько