ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року	Львів	Справа № 500/3385/21 пров. № А/857/17785/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді-	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
         за участю секретаря судового засідання  	        Шинкар Т. І. Чопко Ю.Т.	
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові  в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду  від 18 серпня 2021 року (ухвалене у м. Тернополі, за правилами  спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді  Баранюк А.З., повний текст рішення складено -19.08.2021 року) у справі № 500/3385/21 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України  про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, суд-
ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області та Державної податкової служби України про: 
визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.04.2021 р. № 2585256/2967104771 Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській обл.;
визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.04.2021 р. № 2585257/2967104771 Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській обл.;
зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 1 від 16.03.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 2 від 16.03.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням  Тернопільського окружного адміністративного суду  від 18 серпня 2021 року визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.04.2021 р. № 2585256/2967104771 та 2585257/2967104771.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 1 від 16.03.2021 року та № 2 від 16.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Стягнуто з за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
Стягнуто з за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що відповідачем підставно зупинено реєстрацію податкових накладних, а комісією ДПС України відповідно правомірно було винесено оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, оскільки, надані позивачем документи не були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Зокрема, в рішенні контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної підставою відмови визначено ненадання платником податку копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В зв`язку із цим, представник вважає, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийнято правомірно.
Позивач подав відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Обставини щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги  також підтверджуються поданим  відзивом на апеляційну скаргу відповідача. В судове засідання сторони не прибули, представник позивача Хацкевич Р.М. подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача. Клопотань про відкладення  слухання справи сторони не направляли. 
В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходив з того, відповідач не довів правомірності зупинення реєстрації зазначеної податкової накладної. При цьому, судом враховано, що контролюючим органом не було доведено до відому позивача конкретного переліку документів який йому слід було подати, чим позбавлено позивача можливості подати до податкового органу певно визначеного переліку документів (з урахуванням першої події яка відбулася) яких було б достатньо для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної. Приведені відповідачем доводи не могли слугувати правовою підставою для відмови у реєстрації податкових накладних.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач зареєстрований, як фізична особа-підприємець та зареєстрований, як платник податку на додану вартість, що підтверджується Витягом з реєстру платників на додану вартість від 13.08.2019 № 1919124500005.
16.03.2021 року ФОП ОСОБА_1 подав на реєстрацію до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області податкову накладну №1 від 16.03.2021 року на загальну суму 166600,00 грн., в т.ч. по податку на додану вартість 20459,65 грн. складену за результатами продажу ТОВ “Скалат Продукт” бобів сої.
06.04.2021 року позивач отримав квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки платник податку  відповідає п. 8 Критерії ризиковості платника податку, а тому позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК.
18.04.2021 року ФОП ОСОБА_1 подав повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого долучив: пояснення, видаткову накладну № 1 від 16 березня 2021 року; видаткову накладну № 09.10.19.1 від 09 жовтня 2019 року; видаткову накладну № ТВВВ-00047 від 27 червня 2019 року; видаткову накладну № РН-0000030 від 26 лютого 2019 року; договір продажу мінеральних добрив № ДГ-0000014 від 19 лютого 2019 року; договір купівлі-продажу насіння № ДГВР-0014 від 26 червня 2019 року; договір поставки крейди гранульованої № 6 від 20 серпня 2019 року; договір купівлі-продажу соєвих бобів № 1 від 16 березня 2021 року; рахунок № 1 від 16.03.2021 року; товарно-транспортну накладну перевезення соєвих бобів. 
21.04.2021 року податковим органом було прийнято Рішення № 2585257/2967104771 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
27.04.2021 року позивач подав скаргу щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з відповідними підтверджуючими документами господарської операції (на яку виписана податково накладна) з вимогою скасувати рішення комісії регіонального рівня та зареєструвати податкову накладну/ розрахунок коригування. До скарги було додано документи, які вже подавались 18.04.2021 року, а також додатково було додано банківську виписку з особового рахунку та пояснення до скарги.
13.05.2021 року податковий орган прийняв рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Підставою для прийняття такого рішення слугувало ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження, продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Крім цього, 16.03.2021 року ФОП ОСОБА_1 подав на реєстрацію до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області податкову накладну №2 від 16.03.2021 року на загальну суму 390000,00 грн., в т.ч. по податку на додану вартість 65 000 грн складену за результатами продажу ТОВ “Поділля-Агро” цукру.
06.04.2021 року ФОП ОСОБА_1 отримав квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки платник податку  відповідає п. 8 Критерії ризиковості платника податку, а тому позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК.
18.04.2021 року позивач подав повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого долучив: пояснення, видаткову накладну № 2 від 16 березня 2021 року; акт здачі прийняття робіт № 176 від 01 грудня 2020 року; видаткову накладну № 09.10.19.1 від 09 жовтня 2019 року; видаткову накладну № ТВВВ-00047 від 27 червня 2019 року; видаткову накладну № РН-0000030 від 26 лютого 2019 року; договір купівлі-продажу мінеральних добрив № ДГ-0000014 від 19 лютого 2019 року; договір купівлі-продажу насіння № ДГВР-0014 від 26 червня 2019; договір поставки крейди гранульованої № 6 від 20 серпня 2019 року; договір переробки цукрових буряків від 28.09.2020 № 28/09/2-20; договір поставки цукру від 15.02.2021 № 02/21 укладеного з ТОВ “Поділля-Агро; сертифікати відповідності на цукор на 6 арк.; товарно-транспортну накладну № 14 від 16 березня 2021 року; товарно-транспортну накладну № 16 від 16 березня 2021 року; товарно-транспортну накладну № 17 від 16 березня 2021 року.
21.04.2021 року податковим органом було прийнято Рішення № 2585256/2967104771 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
27.04.2021 року ФОП ОСОБА_1 подав скаргу щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з відповідними підтверджуючими документами господарської операції. До скарги було додано банківську виписку.
13.05.2021 року податковий орган прийняв рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Підставою для прийняття такого рішення слугувало ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження, продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся з даним позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке. 
Відповідно до підпункту 14.1.160 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України      єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Платник податку зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України)
Згідно із абзацами першим-третім пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Отож, відповідно до абзацу першого пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України      підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього      Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий пункту   201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
За правилами пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження №1246 від 29.12.2010" (далі іменується Порядок №1246) за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246).
Постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних” №1165 від 11.12.2019 (набрання чинності 01.02.2020) затверджені: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі іменується Порядок №1165).
Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
За приписами пункту 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної (а.с. 12, 39) вбачається, що підставою для такого зупинення став пункт 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Відповідно до пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Додатком 1 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, серед яких п.8 передбачає: “у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.”
Отож, приведеними положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Водночас колегія суддів зазначає, що в порушення ч.2 ст. 77 КАС України відповідачем  не приведено у квитанції про зупинення вказаної податкової накладної та не надано ні позивачу, ні  суду першої та апеляційної інстанцій жодних доказів та відомостей з яких  вбачалась  наявність у контролюючого органу інформації, що визначає та вказує  на обставини ризиковості здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. 
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року   (далі - Порядок № 520), затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 названого Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 520).
За змістом пункту Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
За приведених положень законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що вжите у цій нормі словосполучення “може включати”  переконує, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним.
При цьому, форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачена у додатку до Порядку № 520, чітко встановлює, що документи, які не надано необхідно підкреслити. А отже контролюючий орган повинен визначити конкретно ті документи, яких не надано платником податків.
Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН вбачається, що  позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Отож, сформована комісією пропозиція щодо надання документів є загальною не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.
Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 16 квітня 2019 року у справі №826/10649/17, від 28 листопада 2019 року у справі №1640/2650/18 вказав, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Зазначення у квитанції пропозиції "надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН" не відповідає загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Як наслідок оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує його неоднозначні трактування, які, у свою чергу, перешкоджають платнику податків своєчасно і повністю виконати власні обов`язки та скористатися своїми правами, передбаченими податковим законодавством, що регулює порядок реєстрації податкових накладних. 
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за умови що інші документи підтверджують проведення господарської операції. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі (№ 140/2160/18).
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача про ненадання позивачем необхідного пакету документів господарської операції позивача є необґрунтованим та безпідставним.
Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції, будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Якщо ж мова йде про відвантаження товару, - то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть видаткові накладні.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано  відповідачу значний обсяг  документів  для прийняття комісією регіонального рівня обґрунтованого рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.  Надані позивачем документи для відповідача, відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентами та є такими, що достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.
Проте, в оскаржуваному позивачем рішенні, доводах апеляційної скарги, відзиву на позовну заяву відсутні будь-які відомості щодо дослідження та оцінки поданих позивачем документів та/або обґрунтування щодо невідповідності цих документів вимогам законодавства чи їх недостатності для підтвердження господарських операцій, да дату виникнення першої події за якою сформовано податкову накладну.
Водночас, суд зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
За наведених вище обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані  рішення комісії про відмову в реєстрації вказаних податкових накладних є протиправними та підлягають до скасування.
Судом також встановлено, що згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отож, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено належить до      повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, яким є      Державна податкова служба України. 
При цьому, вказаною правовою нормою визначено обставини за яких  підставою для реєстрації податкової накладної є відповідне рішенням суду, яке набрало законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування. 
Окрім того, відповідно до  частини 2 ст. 2 КАС України будь- яке рішення суб`єкта владних повноважень, яке підлягає судовому оскарженню підлягає перевірці судом  на предмет дотримання критеріїв прийняття такого рішення, що свідчить про відсутність будь-якого втручання у дискреційні повноваження державного органу.
Частиною 2 та  4 ст.245 КАС України визначено повноваження суду щодо можливості прийняття  рішення  з приводу зобов`язання суб`єкта владних повноважень  вчинити необхідні дії з метою відновлення прав та свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернуся.
Також колегія суддів зазначає, що підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено  обставин, які унеможливлювали реєстрацію обумовленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідачем в свою чергу на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України  таких обставин не доведено. При цьому, як вбачається з матеріалів справи та приведених положень законодавства позивачем при складанні обумовленої податкової накладної  в повній мірі дотримано норм ПК України, а відтак  прийняття такого рішення щодо реєстрації податкової накладної  виключає  право відповідача діяти на власних розсуд. 
Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів. А тому, вважає, що покладання на Державну податкову службу України, як на єдину уповноважену на такі дії особу, обов`язку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.
Зазначене також узгоджується з передбаченим п.1 ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі "Обермейєр проти Австрії"; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі "Гранд Стівенс проти Італії").
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що приведеними доводами апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції не спростовуються, а зводяться лише до переоцінки та незгоди з ними.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі обмежився лише викладом обставин та норм права, проте не обґрунтував у чому саме полягає неправильне застосування (порушення) судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що саме не було досліджено судом першої інстанції, чи в чому полягає невідповідність висновків суду обставинам справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.
Рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду  від 18 серпня 2021 року  у справі № 500/3385/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 02 грудня 2021 року.