ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

20 жовтня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 736/447/21
Головуючий у першій інстанції – Чурупченко М. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1259/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                      головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                      суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л. 
                                      секретар: Позняк О.М.      
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідачі: ОСОБА_2 , Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про скасування рішення органу, яким була передана у власність земельна ділянка, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та внесення відповідних змін (суддя Чурупченко М.І.) ухвалене о 14 год. 20 хв. у м.Корюківка, повний текст рішення складено 05 липня 2021 року,
                                В С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати розпорядження №122 від 23 квітня 2013 року Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, яким була передана у власність земельна ділянка з видачею правовстановлюючого документу ОСОБА_2 ; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422484500080000341, виданий ОСОБА_2 ; зобов`язати відділ Держгеокадастру у Корюківському районі міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області внести до Державного земельного кадастру зміни до відомостей щодо власника земельної ділянки з кадастровим номером 7422484500080000341 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 . Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 при розпаюванні колишнього КСП отримав земельний пай розміром 3,14 га на території Козилівської сільської ради. Земельна ділянка була виділена в натурі, розроблена технічна документація, присвоєно кадастровий номер та 11 грудня 2009 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку. Зазначена земельна ділянка межує із земельною ділянкою батька позивача. У 2018 році ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів земельну ділянку ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) позивач у визначений законом шестимісячний термін подав заяву про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовила у оформленні спадщини, мотивуючи тим, що вищезазначена земельна ділянка не належить спадкодавцю. ОСОБА_1 вказує, що відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з цим кадастровим номером є реєстрація права власності на ОСОБА_2 на підставі розпорядження № 122 від 23 квітня 2013 року Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області. Крім того, зареєстровано право оренди спірної земельної ділянки за Приватним сільськогосподарським підприємством «Червоний Маяк». За доводами ОСОБА_1 , немає жодних відомостей, які б підтверджували, що до реєстрації права власності на ОСОБА_2 . ОСОБА_3 був позбавлений права власності на земельну ділянку в порядку, встановленому законом.
Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2021 року позов задоволено; скасовано розпорядження № 122 від 23 квітня 2013 року Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, яким була передана у власність земельна ділянка з видачею правовстановлюючого документу ОСОБА_2 ; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422484500080000341, виданий ОСОБА_2 ; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області внести до Державного земельного кадастру зміни до відомостей щодо власника земельної ділянки з кадастровим номером 7422484500080000341 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 . Рішення суду мотивовано тим, що протиправно, без будь-яких рішень було виділено земельну ділянку відповідачу ОСОБА_2 на земельну ділянку ОСОБА_3 , якому було виділено ще раніше вказану земельну ділянку, на яку був виданий державний акт на право власності. 
В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області просить скасувати вказане рішення суду в частині задоволення вимог до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що інформація про зареєстровані речові права відображається у Державному земельному кадастрі на основі автоматизованого обміну, не може бути внесена в зв`язку з тим, що відповідач не є суб`єктом реєстрації речових прав, враховуючи ст. 6 Закону України «Про державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, то апеляційним судом рішення не переглядається в іншій неоскарженій частині. 
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає. 
По справі встановлено, що на підставі розпорядження голови Корюківської райдержадміністрації від 30 грудня 2008 року №617 ОСОБА_3   отримав земельну ділянку з кадастровим номером 7422484500080000341, площею 3,14 га на території Козилівської сільської ради Корюківського району, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 604623 від 11 грудня 2009 року (а.с. 6). 
03 липня 2018 році ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 8).
11 лютого ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у відповідь на яку отримав постанову від 11 лютого 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови стало те, що відповідно до інформації, отриманої шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 3,1405 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7422484500:08:000:0341, розташована на території Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, не належить спадкодавцю ОСОБА_3 (а.с.9).
Відповідно до даних, що містяться в Державному земельному кадастрі, 07.08.2013 року Реєстраційна служба Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області здійснила реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422484500:08:000:0341 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.11). Реєстрація здійснена на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області № 122 від 23 квітня 2013 року. 
Згодом ОСОБА_2 передала вказану земельну ділянку в оренду Приватному сільськогосподарському підприємству «Червоний Маяк». 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну  характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об`єкти Державного земельного кадастру.
Частиною 5 статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що внесення  відомостей  до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 6 вказаного Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, розробленні та забезпеченні функціонування програмного забезпечення для моніторингу земельних відносин та інформаційної взаємодії з іншими державними електронними інформаційними ресурсами.
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора та власну печатку. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.
Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до підпунктів 3, 9 пункту 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів належать, зокрема здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту.
Водночас, відповідно до пункту 1.2 Порядку адміністрування Державного земельного кадастру, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 грудня 2012 року № 836, адміністратор Державного земельного кадастру - державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин; адміністрування Державного земельного кадастру - здійснення заходів щодо створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру; технічне й технологічне забезпечення Державного земельного кадастру; збереження та захист відомостей Державного земельного кадастру.
Адміністрування Державного земельного кадастру здійснює адміністратор Державного земельного кадастру на підставі договорів, укладених із Держгеокадастром на виконання робіт та надання послуг, пов`язаних із адмініструванням Державного земельного кадастру (пункт 1.4 Порядку).
Адміністратор має доступ до відомостей Державного земельного кадастру для: розробки, впровадження та забезпечення використання технологій, регламентів і методик щодо підготовки інформаційного наповнення Державного земельного кадастру та виправлення технічних помилок; підготовки статистичної звітності та надання технічної допомоги Державному кадастровому реєстратору під час внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про об`єкти Державного земельного кадастру (пункт 3.2 Порядку).
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції у частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області внести до Державного земельного кадастру зміни до відомостей щодо власника земельної ділянки з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , оскільки, як вбачається з наведених норм закону, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не наділено такими повноваженнями. У той же час внесення змін та виправлень у Державному земельному кадастрі покладено на державних кадастрових реєстраторів, які мають доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймають рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.
Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача (Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області) належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.
Встановивши, що позовна вимога про зобов`язання внести до Державного земельного кадастру зміни до відомостей щодо власника земельної ділянки з кадастровим номером 7422484500080000341 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 заявлена до неналежного відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції у вказаній частині та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні заявлених до вказаного відповідача позовних вимог. 
У зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.13 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 належить стягнути на користь Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області сплачений останнім судовий збір за апеляційний розгляд справи у розмірі 1362 грн.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                          П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області задовольнити.
Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2021 року скасувати в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області внести до Державного земельного кадастру зміни до відомостей щодо власника земельної ділянки з кадастровим номером 7422484500080000341 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні вказаної вимоги.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 39764881) судовий збір у розмірі 1362 грн за апеляційний розгляд справи.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 21  жовтня 2021 року.

Головуючий:                                     Судді: