П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 400/7441/21	

                                                                                                                     Головуючий в І інстанції: Мельник О.М.
                                                                                    Дата та місце ухвалення рішення: 07.09.2021 р. м. Миколаїв

                          П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Титора Дмитра Павловича, Начальника першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Іллящука Дениса про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» звернулось до суду з позовом до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Титора Дмитра Павловича, Начальника першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Іллящука Дениса, в якому просило суд здійснити захист порушених і обмежених прав, свобод, законних інтересів шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, зокрема, зобов`язання директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Титора Дмитра Павловича розглянути заяву № 3/РК-76 від 25.03.2021 року в порядку ст. 55 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» в правовому порядку, встановленому ч. 2 ст. 19 ст. 3, 8, 9, 19, 21-22, 24, 40, 55, 64, 68 Конституції України, у встановлений в ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» строк невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня отримання ухвали суду, і за підписом керівника органу державної влади, виконати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду                          м. Миколаєва та надати матеріали кримінального провадження № 62020150000000619 для огляду і визначення копії яких саме процесуальних документів, повідомлень потрібні для передачі як докази у суді, надати копії процесуальних документів і повідомлень з матеріалів кримінального провадження № 62020150000000619 для подання до суду у якості належних та допустимих доказів як додатки до позовних заяв згідно ст. 160 КАС України і ст. 175 ЦПК України посвідчені копії відібраних процесуальних документів, матеріалів, які безпосередньо стосуються вчинених відносно позивача злочинів з закритого на той час кримінального провадження № 62020150000000619.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) із роз`ясненням заявнику, що поданий позов має розглядатись місцевим загальним судом за правилами ЦПК України.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року та справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, а також неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
В свою чергу, за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права;                         2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства України.
При цьому, ч. 6 ст. 170 КАС України зобов`язує суд роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті.
Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі та роз`яснюючи позивачу його права на звернення з цим позовом в порядку ЦПК України, суд першої інстанції не визначив, з яких підстав він дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, як того вимагають наведені положення п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.
Суд першої інстанції лише зазначив, що фактично спір виник з факту не розгляду заяви позивача, не надання відповідних документів та не виконання вимог ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва відносно кримінального провадження                                 № 62020150000000619.
Разом з цим, суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував, яким чином наведені обставини свідчать про цивільно-правовий характер спірних правовідносин, не послався на жодну норму Цивільного процесуального кодексу України, яка підтверджує висновок суду першої інстанції щодо розповсюдження на спірні правовідносини юрисдикції цивільного суду.
Колегія суддів зазначає, що в позовній заяві позивач просив здійснити захист його порушених прав шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, зокрема, розглянути заяву в порядку Закону України «Про звернення громадян», виконати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва та надати позивачу матеріали кримінального провадження № 62020150000000619 для огляду і визначення копії яких саме процесуальних документів, повідомлень потрібні для передачі як докази у суді, надати копії процесуальних документів і повідомлень з матеріалів кримінального провадження № 62020150000000619.
Водночас, вирішуючи питання щодо відкриття провадження за заявленим позовом, судом першої інстанції фактично взагалі не з`ясовано характер спірних правовідносин, суд першої інстанції не встановив, в якому порядку позивач звертався до відповідачів у справі - Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Титора Дмитра Павловича, Начальника першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Іллящука Дениса із відповідною заявою, а саме в порядку Закону України «Про звернення громадян», чи в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, а також судом першої інстанції не з`ясовано обставини щодо статусу позивача в кримінальному провадженні та стадії розгляду такого КП, не з`ясовано наявності у позивача права на оскарження дій щодо ненадання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення в порядку КПК України, не встановлено, яка саме ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва прийнята, на яку посилається позивач. 
Колегія суддів вважає, що встановлення наведених обставин є визначальним для вирішення питання щодо поширення юрисдикції адміністративного суду на спірні правовідносини. 
При цьому, направлені до суду апеляційної інстанції матеріалами справи не дають можливості колегії суддів встановити вказані обставини. 
З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спірного питання, а тому, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення в установленому відповідними положеннями КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» – задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року – скасувати. 
Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Титора Дмитра Павловича, Начальника першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві - Іллящука Дениса про зобов`язання вчинити певні дії – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення в установленому відповідними положеннями КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 02.12.2021 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька