П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/13986/21	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі № 420/13986/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії,-

                                      В С Т А Н О В И В:
06.08.2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса), в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.09.2016 по 28.02.2018;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 30.09.2016 по 28.02.2018 включно, враховуючи базовий місяць – «січень 2008 року».
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.08.2021 позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду у кількості примірників (в т.ч. для відповідача), зокрема:
- документу про сплату судового збору у розмірі – 908,00 грн. у встановленому порядку, або зазначення інших правових підстав та надання доказів на їх підтвердження щодо звільнення від сплати судового збору.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 25.08.2021 продовжив позивачу встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали.
14.09.2021 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків (дата здачі на пошту 09.09.2021), вхід. № 50575/21, в якій, із посиланням, зокрема на положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, вказано що підставою для звільнення від судового збору є пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями), а саме, позивачі – у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Вказана заява подана без додатків.
Інших документів на виконання ухвали від 11.08.2021 у строк, з урахуванням ухвали суду від 25.08.2021, до суду першої інстанції не надійшло. При цьому у суду немає відомостей про дату отримання або про причини неотримання позивачем ухвали суду від 25.08.2021, відповідно, у суду немає підстав вважати, що заяву про усунення недоліків, вхід. № 50575/21, подано позивачем не у встановлений судом строк.
Проте, згідно зі змістом ухвали суду від 25.08.2021 про продовження позивачу встановленого судом строку для усунення недоліків позовної заяви, її прийнято з таких підстав, зокрема:
« 20.08.2019 позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків, якою частково усунуто недоліки позовної заяви, а саме фактично позивачем до заяви про усунення недоліків позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у розмірі – 980,00 грн. та вказано, зокрема, що підставою для звільнення від судового збору є пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями), а саме, позивачі – у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. 
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 20.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – повернув позивачеві.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ № 3674-VI, для звільнення від сплати судового збору за цим пунктом звернення до суду з вимогою про поновлення на роботі разом із вимогою про стягнення заробітної плати – є обов`язковим, позиція позивача, викладена в заяві, вхід. № 50575/21 від 14.09.2021 року, щодо звільнення позивача від сплати судового збору в даних правовідносинах – є помилковою та жодних інших правових підстав щодо звільнення позивача від сплати судового збору позивачем не зазначено та доказів на їх підтвердження не надано. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 ,подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу, розглянути позовну заяву, прийняти нову ухвалу про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апелянт вказував, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви з підстави невиконання ухвали суду від 11.08.2021 , з підстави не сплати судового збору.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що індексація є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, а тому у Позивача у даній справі наявні пільги зі сплати судового збору. Крім того, Позивач зазначив і про те, що п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» поширюється на учасників бойових дій при зверненні до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції залишаючи без руху позовну заяву дійшов висновку, що Позивач має сплачувати судовий збір за подання даної позовної заяви в розмірі 908,00 грн.
Так, судом першої інстанції зазначено, що в обґрунтування підстави для звільнення від сплати судового збору, Позивач посилався, зокрема на пункт 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Разом з тим, на думку суду першої інстанції, лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно наявності статусу учасника бойових дій або предметом спору є правовідносини стосовно прав та гарантій особи як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку, предметом позову є визнання неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.09.2016 по 28.02.2018 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 30.09.2016 по 28.02.2018 включно, враховуючи базовий місяць – «січень 2008 року».
Тобто, ОСОБА_1 заявлено вимоги, які стосуються його особистих прав та законних інтересів.
При цьому, ОСОБА_1 відповідно до копії посвідчення серії № НОМЕР_2 є учасником бойових дій (а.с. 55).
Відповідно пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»  від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Тобто, законодавцем чітко визначено категорію осіб, які мають статус учасника бойових дій, і такі особи звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви, незалежно від предмету спору, і в будь-якій судовій інстанції.
Головним критерієм для звільнення від сплати судового збору виступає подання позовної заяви щодо порушення особистих прав та законних інтересів.
Вказане свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції щодо відсутності у Позивача пільг зі сплати судового збору, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» для учасників бойових дій.
Поряд із зазначеним колегія суддів вважає необґрунтованими й висновки суду першої інстанції стосовно того, щодо відсутності у Позивача пільг зі сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Верховним Судом у постановах від 19 червня 2019 року у справі №825/1987/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, від 05 лютого 2020 року у справі №825/565/17 зазначено про те, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до законодавства за наявності відповідних підстав має бути обов`язково нарахована та виплачена.
При цьому, грошове забезпечення військовослужбовця по суті є його заробітною платою, у зв`язку з чим, оскільки спір у даній справі стосується нарахування та виплати Позивачу індексації грошового забезпечення, у Позивача наявні пільги зі сплати судового збору, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Також, як зазначено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, немає відомостей про дату отримання або про причини неотримання позивачем ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021, якою було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали.
За змістом частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Апелянт вважає, що копія рішення суду належним чином йому вручена не була, в тому числі, і станом на час звернення з апеляційною скаргою.
Відтак, достовірно не пересвідчившись в отриманні позивачем ухвали про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та не вчинивши дій щодо направлення зазначеного процесуального документу в інший передбачений КАС України спосіб, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про невиконання апелянтом вимог ухвали від 11 серпня 2021 року.
Колегія суддів зауважує, що повертаючи позовну заяву у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, суддя повинен пересвідчитись, що вжив вичерпних заходів для належного повідомлення позивача про необхідність виконання судового рішення та усунення недоліків позовної заяви, зокрема, як можливість надіслання копії ухвали про продовження строк для усунення недоліків позовної заяви, так і інформування за допомогою засобів зв`язку.
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо наявності у Позивача пільг зі сплати судового збору.
Відповідно до ст. 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі № 420/13986/21 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,  -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –  задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі № 420/13986/21 - скасувати.
Адміністративну справу № 420/13986/21 направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Домусчі С.Д.