ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

4 листопада 2021 року                                                    м. Чернівці
справа № 720/760/21
провадження 22-ц/822/953/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів : Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Тодоряк Г.Д. 
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа –Банк» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 липня 2021 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа –Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
Акціонерне товариство «Альфа –Банк»   звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Позовні вимоги обгрунтовані наступним. 10 січня 2019 року між ним і відповідачем було підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501100647, у зв`язку із чим відповідачу було надано кредит строком на 54 місяця в сумі 40921 гривні 78 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в Оферті в розмірі 21,99 % річних та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,40 % від суми кредиту, а також комісійної винагороди за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку згідно діючих Тарифів позивача. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту, однак свої зобов`язання належним чином не виконав. 
Посилаючись на це, позивач просив стягнути з відповідача на рахунок АТ «Альфа-Банк» кредитну заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 40471 гривні 67 копійок, заборгованості по відсотках в розмірі 6744 гривні 67 копійок, заборгованості по комісії в розмірі 18660 гривень 28 копійок, штраф в розмірі 4800 гривень, а також судові витрати.
Короткий змісту рішення суду першої інстанції
Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 липня 2021 року позов задовольнити частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» суму кредитної заборгованості станом на 05 березня 2021 року за кредитним договором № 501100647 від 10 січня 2019 року в розмірі 47216 (сорок сім тисяч двісті шістнадцять) гривень 34 копійок, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу – 40471 гривень 61 копійок та заборгованості за відсотками – 6744 гривень 67 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної суми позову в розмірі 1516 (одна тисяча п`ятсот шістнадцять) гривень 36 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Альфа –Банк» просить рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 липня 2021 року в частині відмови в позові – скасувати.
Позов задовільнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
       Акціонерне товариство «Альфа –Банк» в апеляційній скарзі зазначає, що із рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не погоджується, оскільки вважає рішення в цій частині незаконним та прийнятим при невірному застосуванні судом норм матеріального права та порушенні норм процесуального права. Судом при його постановленні не з`ясовано усіх обставин, що мають істотне значення для справи та не надано їм належної оцінки.
       Позивач надав докази того, що розрахунок заборгованість зі штрафними санкцій відповідає умовам договору, коли відповідач на спростування доводів позивача не надав суду жодних доказів того, що надані позивачем докази є неналежним або недопустимим, відповідач не заперечував щодо того, що в Оферті та Акцепті, а також в Анкеті – Заяві він погодився з іншими ніж надані позивачем умовами Публічної пропозиції.
       Вбачається, що між сторонами було укладено змішаний договір, що містить у собі ознаки угоди про надання особистого кредиту, про розрахунково – касове обслуговування, в тому числі про розрахунково – касове обслуговування кредитної заборгованості на підставі Договору про комплексне банківське обслуговування, а за надання зазначених послуг встановлюється комісійна винагорода.
       Матеріали справи не дають підстав вважати, що дії позивача при укладанні кредитного договору суперечили волевиявленню відповідача та вимогам закону в редакції на час виникнення спірних правовідносин. 

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом 
Судом встановлено, що 10 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 було підписано кредитний договір у виді Оферти на укладання угоди про надання кредиту № 501100647, у зв`язку із чим відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит строком на 54 місяця в сумі 40921 гривні 78 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в Оферті в розмірі 21,99 % річних та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2.40 % від суми кредиту, а також комісійної винагороди за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку згідно діючих Тарифів позивача. Сплату штрафу за невиконання кредитних зобов`язань у вказаній Оферті не передбачено.
В підписаній Оферті зазначено, що відповідач згідний із Тарифами банку, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті банку.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 05 березня 2021 року складає 70676 гривень 62 копійок, з них заборгованість за кредитом в розмірі 40471 гривні 67 копійок, заборгованість по відсотках в розмірі 6744 гривні 67 копійок, заборгованість по комісії в розмірі 18660 гривень 28 копійок та штраф в розмірі 4800 гривень.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам відповідає.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Договором, відповідно до ст. 626, 638 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. 
Згідно з частинами першою та другою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. 
Встановивши, що оскільки фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» не повернуті, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача прострочену суму заборгованості за тілом кредиту в сумі 40471 гривні 61 копійок та заборгованість за відсотками, розмір яких було передбачено Офертою, в сумі 6744 гривень 67 копійок.
Відмовляючи в стягнені суми штрафу та комісії, суд першої інстанції посилався на наступне.
За змістом ст.ст. 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України,  якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Безпідставними є доводи апелянта, що позивач надав докази того, що розрахунок заборгованість зі штрафними санкцій відповідає умовам договору, коли відповідач на спростування доводів позивача не надав суду жодних доказів того, що надані позивачем докази є неналежним або недопустимим, відповідач не заперечував щодо того, що в Оферті та Акцепті, а також в Анкеті – Заяві він погодився з іншими ніж надані позивачем умовами Публічної пропозиції.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що в Оферті від 10 січня 2019 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафу) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та передбачених Офертою процентів, стягнути заборгованість за штрафом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 10 січня 2019 року, посилався на Тарифи, які містяться на сайту банку.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень про вказані Тарифи та про те, що саме ці Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501100647.
Крім того, роздруківка вказаних Умов надання банківських послуг або їх огляд на сайті позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки відповідачу не були відомі Умови надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, які могли бути змінені банком в односторонньому порядку.
Зазначеного апелянтом не спростовано. Інші аргументи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують, за своїм змістом зводяться до незгоди з ними та здійсненою судом оцінкою зібраних доказів і встановлених на їх підставі обставин та спрямовані на їх переоцінку. 

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа –Банк» залишити без задоволення.
Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.         

Головуючий                                               І.Б. Перепелюк 
Судді:                                                       І.М. Литвинюк
І.Н. Лисак