УХВАЛА

30 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/9400/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Охоти В.Б.,

представників учасників справи:
позивача - Петренко Д.О., Бова О.Ю.,
відповідача - Яковченко Р.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Мудрого С.М.
від 17.11.2020 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Іоннікова І.А., Разіна Т.І., Тарасенко К.В.
від 21.07.2021
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про зобов`язання припинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг щодо експорту електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 10.04.2019 № 0065-02024 та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

Позов мотивовано тим, що Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" всупереч умовам укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 10.04.2019 № 0065-02024 (з урахуванням додаткової угоди від 10.04.2019 та додаткової угоди від 14.08.2019) нараховує позивачу плату за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні експорту та надсилає позивачу рахунки і акти приймання-передачі послуг із включенням послуг, які фактично не надавались.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі № 910/9400/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021, позов задоволено. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" припинити дії спрямовані на нарахування послуг щодо експорту електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 10.04.2019 №0065-02024 та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що: відповідачем неправомірно було включено додаткову плату до рахунків та актів приймання-передачі послуг обсягів експортованої електричної енергії, оскільки ці нарахування не передбачені чинним законодавством України та умовами договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 10.04.2019 № 0065-02024; нарахування відповідачем плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії суперечить актам законодавства Європейського Союзу та порушує міжнародні зобов`язання України.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скаржник у якості підстав касаційного оскарження судових рішень зазначив:

- пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме, застосування судом апеляційної інстанції статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 14.08.2018 у справі № 910/23369/17, від 26.06.2018 у справі № 344/4113/15-а, від 24.09.2019 у справі № 910/5320/17, від 10.06.2020 у справі 910/1664/19, в яких Верховний Суд дійшов висновку, що вимога заборонити вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право; від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, в яких Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання;          від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, в якій Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу; від 24.09.2019 у справі № 910/5320/17, в якій Верховний Суд дійшов висновку, що за результатом розгляду спору має бути визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце; від 20.11.2020 у справі № 212/116/17-ц, в якій Верховний Суд дійшов висновку, що рішення Суду Європейського Союзу не є джерелом права національної правової системи України; від 08.09.2021 у справі № 640/3041/20, в якій Верховний Суд дійшов висновку, що повідомлення, які містяться в листах Секретаріату Енергетичного Співтовариства носять лише рекомендований та інформаційний характер (пункт 40 постанови); Верховний Суд не вбачав підстав для застосування статті 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, статті 31 Угоди про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, зазначивши, що чинним законодавством України не передбачено такого поняття як "заходи, еквівалентні миту" (пункти 42-46 постанови). Отже, оплата тарифу учасниками ринку, які здійснюють експорт електричної енергії та фактично отримують послуги з передачі електричної енергії, фізично користуються мережами ОСП з метою транспортування електричної енергії до енергосистеми країни, у яку здійснюється експорт електроенергії є платою за надані  ОСП послуги. До того ж послуги з передачі електроенергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління сплачуються усіма учасниками внутрішнього ринку енергетики, тому вони не можуть бути розцінені станом на сьогодні як додаткові платежі (пункти 46-48 постанови); колегія суддів відхиляє посилання позивача на виноски, зроблені у рішенні суду Європейського союзу у справі № C-305/17 FENS vs Slovak Republic від 06.12.2018 щодо тлумачення положень Директиви 2003/54/ЄС, оскільки вказане рішення не є джерелом права; Суд Європейського Союзу  діє лише в межах правової системи Європейського Союзу; до того ж, рішення у справі № C-305/17 FENS vs Slovak Republic стосувалось країни-члена Європейського Союзу та правовідносини, які не є релевантними (пункти 49-52 постанови);

- пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме, відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування: пунктів 12, 13, 15 частини 2 статті 3, частини 2 статті 7, частини 1 статті 22, пунктів 1-3 частини 1 та частини 2 статті 33, пункту 7 частини 2 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії"; пункту 5.1 глави 5 розділу ХІ Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018 (в редакції на час прийняття оскаржуваних рішень); глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 щодо набуття статусів "Переддефолтний" і "Дефолтний". Скаржник також зазначає, що суди не врахували пункт 1 постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно з яким не застосовуються до електропостачальників та операторів систем розподілу заходи, передбачені пунктом 1.7.5 глави 1.7 розділу І Правил ринку. Електропостачальники та оператори систем розподілу не набувають статусу "Дефолтний"; частини 8 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, щодо рішень Суду Європейського Союзу.

Ухвалою Верховного Суду від 08.11.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 910/9400/20 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021. Призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на  30.11.2021 о 11:45 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 209.

Разом з тим, Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 22.09.2021 справу № 910/9627/20 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання відповідача припинити дії спрямовані на нарахування послуг щодо експорту електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.05.2019 №0424-02013 та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вказана ухвала мотивована тим, що:

- суди різних юрисдикцій (Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду при розгляді справи № 640/3041/20 та Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду при розгляді справ № 910/8044/20 та № 914/935/20) сформували протилежну практику щодо необхідності врахування висновків рішення Суду Європейського Союзу щодо застосовування положень актів законодавства Європейського Союзу у спірних правовідносинах (частина одинадцята статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії"); щодо правового статусу повідомлень, які містяться в листах Секретаріату Енергетичного Співтовариства, та обов`язковості його висновку, що "встановлення плати за передачу електричної енергії та за диспетчерське (оперативно-технологічне) управління суперечить положенням статті 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства". Як наслідок - дійшли суперечливих висновків щодо дотримання міжнародних зобов`язань України при здійсненні нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії;

- питання щодо застосування висновків рішення Суду Європейського Союзу у спірних правовідносинах (з огляду на положення частини одинадцятої статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії") та дотримання Україною міжнародних зобов`язань при встановленні плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії, має характер виключної правової проблеми з урахуванням існування кількісного критерію та зважаючи на розходження у судовій практиці судів різних юрисдикцій, невизначеність законодавчого регулювання правових питань, в тому числі необхідність застосування положень міжнародних договорів;

- за даними Єдиного державного реєстру судових рішень в господарських судах перебувають на розгляді інші схожі справи, у яких вирішується спір з Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" щодо оплати послуги з передачі електричної енергії при здійсненні експортних операцій з продажу електричної енергії  (справи № 910/9400/20, № 910/16796/20, № 910/13772/20, № 910/18400/20, № 910/4185/21, № 910/19401/20, № 910/6986/21, № 910/12326/20). Тобто, правове питання, щодо якого існує проблема, постає не в одній конкретній справі, а в інших справах, які вже існують, та можуть виникнути у майбутньому з урахуванням того, що такі правовідносини мають постійний характер.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 21.10.2021 прийнято до розгляду справу № 910/9627/20 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021.

Правовідносини у даній справі № 910/9400/20 та у справі № 910/9627/20 є подібними.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене та враховуючи клопотання відповідача про зупинення касаційного провадження, яке було усно заявлено представником у судовому засіданні, Суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у даній справі №  910/9400/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі № 910/9627/20.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, пунктом 11 статті 229, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

У Х В А Л И В:

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 910/9400/20 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі № 910/9627/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                          Н.М. Губенко

Судді                                                                                                      С.В. Бакуліна

                                                                                                                        В.І. Студенець