Справа № 461/3980/21                                         Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/1461/21                                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

       27 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі: судді Гончарук Л.Я., за участі  ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 06 липня 2021 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двісті п`ятнадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн. 
Згідно постанови судді, 11.05.2021 о 12:30 год. начальник штабу – заступник начальника Західного територіального управління Військової служби правопорядку полковник ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у нетверезому стані (1,78 проміле), що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів Алконт – М №00236-15 від 11.05.2021 №20. Даними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
На постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку із закриттям провадження у справі або ж прийняти нову постанову із врахуванням неведених в описовій частині апеляційної скарги обставин з можливістю застосування ст. 22 КУпАП.
Окрім цього подав заяву про поновлення строк на апеляційне оскарження даної постанови, в якій зазначає, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, учасником розгляду справи не був, а про прийняте рішення дізнався лише 16.09.2021, тому строк ним пропущено із поважних причин і такий підлягає поновленню.
Вважає, що розгляд справи суддею Юрківим О.Р. 06.07.2021 відбувся за його відсутності з причин неналежного повідомлення його з боку осіб даного суду, що позбавило його права бути заслуханим.
Таким чином, суддя виносячи постанову щодо його винуватості з накладенням адміністративного штрафу у розмірі двісті п`ятнадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян 3655,00 грн., не врахував його внутрішнього психологічного і хворобливого стану, віддаленість від сім`ї, тривале перебування у зоні проведення АТО, операції Об`єднаних Сил та пов`язане із цим протягом 2014 - 2020 років службове напруження та нервово-емоційне навантаження з підвищеним ризиком для життя, тим самим порушив норми ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, процесуального права щодо строків розгляду справи, щодо його процесуального права, як учасника провадження, позбавивши можливості захисту з наданням обґрунтованих пояснень, доказів своєї поведінки, заявляти клопотання, які також передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Більш того, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вирішив питання щодо правильності складеного протоколу ЛВ № 51 від 12.05.2021 та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, так як в порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі, в т.ч. у матеріалах адміністративного провадження відсутні і жодним чином не враховані його пояснення, а також суддя не вирішив питання щодо сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, тобто його сповіщення, що суперечить приписам визначених ст. 278 КУпАП.
Наведене змушує говорити про те, що суддею Галицького районного суду м.Львова знівельовано завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення про своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, як визначено вимогами ст. 245 КУпАП. Докази та їх оцінка були вивчені поверхнево та враховані однобоко, виключно з метою притягнути до адміністративної відповідальності, в той час коли завданням КУпАП, зокрема, є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 даного Кодексу).
Звертає увагу, що про сумлінне виконання обов`язків військової служби, обов`язків за посадою, з його боку може свідчити відсутність на його рахунку будь-яких дисциплінарних та інших видів стягнень.
За наведених обставин вважає, що оскаржувана постанова усупереч вимогам ст. 252 КУпАП не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а відтак, підлягає скасуванню з наступних підстав: порушення норм матеріального та процесуального права; ненадання йому можливості бути присутнім під час розгляду справи та позбавлення права захистити себе; визнання його винуватим без наявних у протоколі та справі його пояснень; необ`єктивний та упереджений розгляд справи без належного встановлення ступеня його вини і її форми.
Наголошує, що даною скаргою та викладеними у ній обставинами він не має на меті виправдати свою провину, яку визнає та щиро кається, але хоче донести до суду, що захист прав особи, яка обвинувачується у вчиненні військового адміністративного правопорушення, повинен бути забезпечений на всіх стадіях адміністративного провадження згідно з вимогами чинного адміністративного законодавства та Конституції України, враховані всі обставини для розгляду адміністративної справи по суті для постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Як вбачається з матеріалів справи і постанови суду, зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі. Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дав належну оцінку доказам по справі та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суддею першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом ЛВ №51 про військове адміністративне правопорушення від 12.05.2021, складеним у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; актом №20 від 11.05.2021 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою з приладу Алконт-М, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 1,78 проміле та іншими матеріалами справи.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечив факт вживання та перебування в нетверезому стані на території військової частини, покликаючись на збіг обставин, його внутрішній психологічний і хворобливий стан, віддаленість від сім`ї, тривале перебування у зоні АТО, операції Об`єднаних Сил, службове напруження та нервово-емоційне навантаження з підвищеним ризиком для життя. Також, зазначив, що штраф призначений судом першої інстанції у розмірі 3655 грн. оплатив. 
Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Так, відповідно до Указу Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.
Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи   їх   аналогів   військовослужбовцями,   військовозобов`язаними   та   резервістами   під   час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вчинення якого він визнає та щиро розкаюється. 
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає правила накладення покарання, та застосував до ОСОБА_1 покарання, яке за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, відповідає меті виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
                                        постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 06 липня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 06 липня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП – без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  Гончарук Л.Я.