ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/9844/20
адміністративне провадження № К/9901/34417/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Радишевської О.Р., 
розглянувши у порядку спрощеного провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 420/9844/20
за позовом ОСОБА_1 
до старшого оперуповноваженого підполковника Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області Шихірева Максима Олексійовича, старшого оперуповноваженого капітана Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області Ломова Максима Михайловича, Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Київського відділу поліції в місті Одесі, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ПІ СЕРВІС», 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Танасогло Т.М., суддів Димерлія  О.О., Єщенка О.В., 
І. Суть спору
1. У вересні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до старшого оперуповноваженого підполковника Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області Шихірева Максима Олексійовича (далі - відповідач-1, старший оперуповноважений підполковник Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Шихірев  М.О.), старшого оперуповноваженого капітана Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області Ломова Максима Михайловича (далі - відповідач-2, старший оперуповноважений капітан Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Ломов М.М.), Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Київського відділу поліції в місті Одесі (далі - відповідач-3, ГУ НП в Одеській області в особі Київського відділу поліції в місті Одесі), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ПІ СЕРВІС» (далі -третя особа, ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС»), у якому просив:
1.1. визнати протиправними дії старшого оперуповноваженого підполковника Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Шихірева М.О. та старшого оперуповноваженого капітана Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Ломова М.М. щодо здійснення перевірки та огляду приміщень на підставі заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 за адресами АДРЕСА_1 , 101/5, 101/9, 101/10,101/11,101/12, починаючи з 01 по 11 вересня 2020 року;
1.2. зобов`язати старшого оперуповноваженого підполковника Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Шихірева М.О. та старшого оперуповноваженого капітана Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Ломова М.М. утриматися в подальшому від здійснення перевірки та огляду приміщень на підставі заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 за адресами: АДРЕСА_5, а також за адресами АДРЕСА_1 , які починаються з номера 101;
1.3. зобов`язати ГУ НП в Одеській області в особі Київського відділу поліції в місті Одесі притягнути до відповідальності, передбаченої чинним законодавством України, старшого оперуповноваженого підполковника Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Шихірева М.О. та старшого оперуповноваженого капітана Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Ломова М.М. за вчинення дій, направлених на здійснення перевірки та огляду приміщень на підставі заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 за адресами АДРЕСА_1.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві спільної сумісної власності належать будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі- 1, -2 у вересні 2020 року відвідали територію та приміщення за адресами АДРЕСА_1 з метою проведення огляду приміщень та перевірки осіб, що здійснюють підприємницьку діяльність. При цьому, позивач вважає, що відповідачі проникли на територію обманним шляхом - не на службовому автомобілі та у цивільному одязі. Позивач зазначає, що перевірка суб`єктів підприємницької діяльності із зазначених у заяві ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року питань не входить до компетенції правоохоронних органів. Позивач звернув увагу, що ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» не є наймачем приміщень на території АДРЕСА_1 та права вказаного підприємства жодним чином не порушуються. Позивач зазначає, що відповідачами не надано інформацію про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо можливих правопорушень особами, що здійснюють підприємницьку діяльність за вказаними адресами, та доказів на підтвердження того, що вони діють в рамках досудового розслідування. Після проведення оглядів відповідачами не було складено відповідних протоколів або інших документів.
3. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачі у відзивах на позовну заяву зазначали, що 19 серпня 2020 року за результатом розгляду заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» начальником СВ Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області майором поліції Папікяном Е.Г. на ім`я начальника Київського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Барби В.Є. направлено лист, в якому зазначено, що у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку із цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань направлено зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Київського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області (далі - ЖЕО) за № 255966 від 19 серпня 2020 року, для їх розгляду згідно з Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) та Порядком розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 листопада 2017 року № 930 (далі - Порядок № 930), або ж в порядку, визначеному розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУАП). Враховуючи те, що інформація, яка вказана у заяві, частково знайшла підтвердження, керуючись стаття 15, 19, 20 Закону № 393/96-ВР, наказом МВС № 930-2017, подальшу перевірку за матеріалами ЖЕО № 25596 припинено та надано відповідь заявнику.
3.1. Крім того, відповідач-3 зазначив, що притягувати до дисциплінарної відповідальності поліцейських ГУ НП в Одеській області та його територіальних підрозділів має право начальник ГУ НП в Одеській області у межах його дискреційних повноважень.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
4. 19 серпня 2020 року до чергової частини Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області надійшла заява ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» в особі законного представника директора ОСОБА_6 за № 213, в якій директор ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» зазначив, що на його адресу надійшло звернення мешканців Київського району м. Одеси про те, що за адресою АДРЕСА_1, на території заводу «Електронмаш» ДП ВАТ «Електронмаш», здійснюється виробнича діяльність (працюють швейні цеха, виготовляється взуття, здійснюється виготовлення кондитерських виробів, фасадного декору, торгівельного обладнання для магазинів тощо) з порушенням вимог законодавства, зокрема, трудового. За результатом розгляду заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» просило провести в рамках компетенції правоохоронних органів перевірку та, в разі порушення законодавства, притягнути винних осіб до відповідальності. 
5. Заява була зареєстрована в ЖЕО 19 серпня 2020 року за № 255966. 
6. 19 серпня 2020 року за результатами розгляду зазначеної заяви начальником СВ Київського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області майором поліції Папікян  Е.Г. на ім`я начальника Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області полковника поліції Барби В.Є. направлено лист, в якому зазначено, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), направлено зареєстровану в ЖЕО за №255966 від 19 серпня 2020 року для розгляду згідно із Законом № 393/96-ВР та Порядком №  930 або ж в порядку, визначеному Розділом IV КУАП. Крім того, у вказаному листі вказано, що у випадку встановлення в ході розгляду цих матеріалів ознак кримінального правопорушення їх необхідно невідкладно спрямувати до територіального органу досудового розслідування (з врахуванням положень статті 216 Кримінального процесуального кодексу України), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення для подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.
6.1. Заява для розгляду була розписана виконавцю Шихіреву М.О., про що свідчить відповідна резолюція на вказаному листі.
7. У ході розгляду заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 старшими оперуповноваженими підполковником Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Шихіревим М.О. та капітаном Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Ломовим М.М. здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1, територія колишнього заводу «Електронмаш».
7.1. У ході проведених перевірочних заходів відповідачами -1 та -2 встановлено, що в одному з корпусів на четвертому поверсі у каб. № 407 ФОП ОСОБА_2 організовано виробництво взуття, а ФОП ОСОБА_3 на четвертому поверсі організовано швейний цех, у яких здійснюють виробництво не працевлаштовані робітники, в результаті чого направлено інформаційний лист до ГУ Держпраці в Одеській області для проведення додаткової перевірки. 
7.2. На першому поверсі цього ж корпусу ФОП ОСОБА_4 організовано та здійснюється виробництво кондитерських виробів (пахлава) з порушенням державних санітарних, технологічних норм, у зв`язку з чим до ГУ Держспоживслужби в Одеській області направлено інформаційний лист для проведення додаткової перевірки та прийняття рішення щодо порушень чинного законодавства.
7.3. На третьому поверсі цього приміщення ФОП ОСОБА_5 здійснюється виробництво дитячого одягу, дозвільних документів не було надано, у зв`язку з чим направлено інформаційний лист до ГУ Держпраці в Одеській області. 
7.4. Інших фактів порушень, які вказані у заяві, не встановлено.
8. Згідно із довідкою від 16 вересня 2020 року по ЖЕО № 25596, затвердженою начальником Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області, старший оперуповноважений відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області підполковник поліції Шихірев М.О. розглянув звернення директора ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» та встановив, що інформація, яка вказана у заяві, частково знайшла підтвердження, тому, керуючись статтями 15, 19, 20 Закону №  393/96-ВР, наказом МВС № 930-2017, вважав матеріали заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» розглянутими із наданням відповіді заявнику, подальшу перевірку за матеріалами ЖЕО № 25596 припиненою. 
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії старшого оперуповноваженого підполковника Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Шихірева М.О. та старшого оперуповноваженого капітана Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Ломова М.М. щодо здійснення перевірки та огляду приміщень на підставі заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 з 01 по 11 вересня 2020 року. В іншій частині позову  відмовлено.
10. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заява ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року вих № 213 підписана директором ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» та скріплена печаткою ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС», не є зверненням фізичної особи до органу влади у розумінні Закону № 393/96-ВР та Порядку № 930, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, визначених вимогами вказаних нормативно-правових актів та за своєю суттю не є зверненням громадянина ОСОБА_6 до Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області щодо особистих прав та інтересів, а є заявою юридичної особи, що оформлена на бланку юридичної особи, містить реєстраційний номер (вих. № 213) та ідентифікаційні дані саме ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС», а не громадянина ОСОБА_6 , скріплена печаткою юридичної особи та подана до органу поліції через законного представника директора, про що безпосередньо зазначено у заяві.
10.1. За висновком суду першої інстанції, вказана заява по суті є заявою юридичної особи про проведення перевірки інших суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог законодавства, зокрема трудового, під час здійснення господарської діяльності та не може розглядатися у визначеному Законом № 393/96-ВР порядку. Наведеним зумовлено висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій відповідачів 1 та 2 щодо здійснення перевірки та огляду приміщень на підставі заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 за адресами АДРЕСА_1 , 101/5, 101/9, 101/10,101/11,101/12, починаючи з 01 по 11 вересня 2020 року, оскільки вказані дії вчинені в рамках розгляду заяви за приписами Закону №  393/96-ВР у порядку, визначеному Порядком № 930. 
11. Водночас суд першої інстанції вважав відсутніми підстави для задоволення вимоги про зобов`язання відповідачів утриматися в подальшому від здійснення перевірки та огляду приміщень на підставі заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 за адресами: АДРЕСА_1 , 101/5, 101/9, 101/10, 101/11, 101/12, а також за адресами АДРЕСА_1 , які починаються з номера 101, з огляду на передчасність таких вимог.
12. Окрім того, суд першої інстанції визнав відсутніми підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання ГУ НП в Одеській області в особі Київського відділу поліції, оскільки притягнення службових осіб ГУ НП в Одеській області є дискреційним повноваженням керівника. 
13. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.
14. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачі 1 та 2, яким було доручено розгляд та опрацювання заяви від 19 серпня 2019 року, яка надійшла до відділу поліції за підписом директора ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС», здійснивши виїзд за вказаною у заяві адресою та у межах наданих їм Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) повноважень, здійснили перевірку фактів, викладених у цій заяві, зокрема оглянули приміщення, опитали осіб. При цьому, суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими доводи позивача з приводу того, що такі дії працівників поліції були вчинені з порушенням норм чинного законодавства, без відповідної ухвали слідчого судді, позаяк відповідачами здійснені дії не в межах кримінального провадження, а саме превентивні заходи з метою перевірки фактів, викладених у заяві ТОВ «БІ ПІ СКРВІС» від 19 серпня 2020 року. 
14.1. Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що вказана заява реєструвалася та розглядалася Київським відділом поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області на підставі Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року № 100. При цьому, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо розгляду зазначеної заяви на підставі та у порядку Закону № 393/96-ВР та Порядку № 930, водночас вказав на те, що наведені обставини не позбавляють поліцейського обов`язку реагувати на відповідну заяву, яка, за висновком суду апеляційної інстанції, оформлена поза розумним сумнівом з дотриманням законодавчих вимог, оскільки містить підпис особи, яка звертається із заявою ( ОСОБА_6 директора ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС»), як керівника товариства, дані про ФІБ особи, якою підписано заяву, оформлена на фірмовому бланку товариства, що не є порушенням законодавчих норм. Така заява не є анонімною. Також судом апеляційної інстанції було враховано, що вказану заяву за підписом директора ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» службові особи працівники поліції (відповідачі 1 та 2) не приймали на особистому прийомі і не реєстрували її, а виконували вказівку керівника згідно з резолюцією.
14.2. Крім того, суд апеляційної інстанції вказав на те, що позивач позовну заяву не обґрунтовував такими підставами як невідповідність поданої до Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області заяви від 19 серпня 2020 року за підписом директора ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС», що, в свою чергу, за висновком суду апеляційної інстанції, свідчить про те, що судом першої інстанції розглянуті підстави позову, які позивачем не зазначалися. 
15. Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції визнав недоведеними обставини та факти, на які посилався позивач у своєму позові, та, відповідно, відсутніми підстави для його задоволення у частині вимог про визнання протиправними дій відповідачів 1 та 2.
16. Щодо іншої частини позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у цих частинах з мотивів, аналогічних тим, що наведені у рішенні суду першої інстанції. 
IV. Касаційне оскарження
17. Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 14 вересня 2021 року.
18. На обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме пунктів 4, 5, 8 Порядку № 930, оскільки згідно з пунктом розділу І Порядку № 930 дія цього Порядку не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, установлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України «Про доступ до судових рішень», «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження». 
18.1. Скаржник наполягає, що заява ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» по суті є заявою юридичної особи про проведення перевірки інших суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог законодавства, зокрема трудового, під час здійснення господарської діяльності та не може розглядатися за Законом № 393/96-ВР. 
18.2. На переконання скаржника, судом апеляційної інстанції не застосовані статті 1, 8 Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (щодо визначення терміну «захід державного нагляду (контролю)» та щодо обов`язків органу державного нагляду (контролю) та пункт 5 Указу Президента України від 23 липня 1998 року № 817/98 "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності", який визначає повноваження контролюючих органів та їх перелік. При цьому, Національна поліція відноситься до правоохоронних, а не контролюючих органів, її працівники не проводять перевірок суб`єктів господарювання, а здійснюють виключно оперативно-розшукові заходи за оперативно-розшуковими справами, слідчі (розшукові) дії в кримінальних провадженнях стосовно посадових осіб таких суб`єктів, а також уживають заходів з метою виявлення та припинення адміністративних правопорушень.
18.3. Також позивач уважає, що, приймаючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції безпідставно не застосував статтю 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи іншого володіння особи, може мати місце, не інакше, як за вмотивованим рішенням суду, а також статті 29, 33, 38 Закону № 580-VIII, якими передбачено підстави застосування поліцейських заходів, зокрема: підстави для опитування осіб поліцейським; для проникнення поліції до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду. Однак у межах спірних правовідносин перевірка та огляд приміщень позивача проводилися поза межами досудового розслідування. При цьому, скаржник звертає увагу, що відповідачами не надано доказів запрошення та опитування директора ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» та тих мешканців Київського району міста Одеси, які до нього, начебто, звернулися, стосовно обставин, викладених в заяві ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року, яка слугувала підставою для проведення перевірки приміщень позивача.
19. Крім того, на обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду про те, чи поширюється дія Закону № 393/96-ВР, зокрема статей 1,15,19, 20 цього Закону на звернення юридичної особи - господарського товариства, подане в інтересах інших фізичних осіб.
19.1. Скаржник звертає увагу, що статутною діяльністю ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» не передбачено представництво інтересів інших осіб. При цьому, матеріалами справи не підтверджено факту звернення мешканців Київського району м. Одеси до ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС». 
20. Окремо скаржник зазначає про порушення судом апеляційної інстанції статті 90 КАС України, оскільки відповідачами до матеріалів справи не надано доказів того, яким чином службові особи Ломов М.М. та Шихірев М.О. отримали доручення та вказівки на проведення перевірки та огляду приміщень позивача. 
21. У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити у силі рішення суду першої інтенції. 
22. Касаційна скарга містить клопотання про здійснення розгляду справи за участі позивача.
23. 01 жовтня 2021 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: судді-доповідача Шевцової Н.В., суддів Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р. відкрито касаційне провадження та витребувано із Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи № 420/9844/20.
24. До Верховного Суду 25 жовтня 2021 року надійшов відзив ГУ НП в Одеській області в особі Київського відділу поліції в місті Одесі на касаційну скаргу, в якому відповідач-3, спростовуючи доводи касаційної скарги, просить залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін.
25. Відзив на касаційну скаргу не містить клопотання про здійснення розгляду справи за участі представника ГУ НП в Одеській області в особі Київського відділу поліції в місті Одесі.
26. 28 жовтня 2021 року справа № 420/9844/20 надійшла до Верховного Суду.
27. Від інших учасників справи відзивів на касаційну скаргу позивача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.
V. Позиція Верховного Суду
28. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29. Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
30. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
31. Верховний Суд наголошує, що у цьому касаційному провадженні спірним є питання правомірності дій старшого оперуповноваженого підполковника Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Шихірева М.О. та старшого оперуповноваженого капітана Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області Ломова М.М. щодо огляду приміщень за адресою: АДРЕСА_1 у ході розгляду (перевірки) заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 за підписом ОСОБА_6 , яка, як установлено судами попередніх інстанцій, була зареєстрована Київським відділом поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області в ЖЕО 19 серпня 2020 року за № 255966 та листом начальника СВ Київського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області майором поліції Папікяном Е.Г. на ім`я начальника Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області полковника поліції Барби В.Є. скерована для розгляду згідно з Законом № 393/96-ВР та Порядком № 930, або ж в порядку, визначеному Розділом IV КУАП. 
32. Верховний Суд звертає увагу, що частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
33. Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
34. Тож у контексті визначених частиною першою статті 2 КАС України завдань адміністративного судочинства, звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів позивача. Права, свободи та інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.
35. За правилами частин першої та другої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
36. Відповідно до частини першої статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
37. З аналізу наведених норм випливає, що саме порушення вимог закону діями/бездіяльністю чи рішеннями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними в порядку, встановленому КАС України. 
38. У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України у Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
39. Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «прав» має один і той же зміст.
40. Отже, оскільки адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав особи у сфері публічно-правових відносин, то для задоволення позову позивач має довести (а суд - під час розгляду справи установити), що позивачеві належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернулася до суду.
41. Тобто обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
42. З наведеного випливає, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача. 
43. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав, свобод чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.
44. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
45. Аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 29 червня 2019 року у справі № 855/164/19, від 30 жовтня 2019 року у справі №316/2721/15-а (2-а/316/90/15), від 10 вересня 2020 року у справі 855/46/20, від 11 листопада 2020 року у справі № 640/19903/19, від 26 липня 2021 року у справі № 420/2068/19, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/5009/20.
46. Отже у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій перш за все повинні були з`ясувати чи порушують оспорювані дії відповідачів 1 та 2 права та(або) законні інтереси позивача у розумінні приписів статті 5 КАС України.
46. У касаційній скарзі позивач зазначає, що йому на праві спільної сумісної власності належать будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Оспорювані дії відповідачів-1 та -2 позивач уважає такими, що порушують його право на недоторканність житла чи іншого володіння. Доводи аналогічного змісту позивач наводив у позовній заяві та у поданому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційні скарги.  
47. Водночас, як установлено судом апеляційної інстанції, у ході розгляду заяви ТОВ «БІ ПІ СЕРВІС» від 19 серпня 2020 року № 213 відповідачами-1 та -2 здійснено огляд приміщень за адресою: АДРЕСА_2 (в одному з корпусів на четвертому поверсі в каб. № 407; на четвертому поверсі; на першому поверсі цього ж корпусу; на третьому поверсі цього приміщення), господарську діяльність у яких здійснюють ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , відповідно.
48. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що судами попередніх інстанцій не установлено точної адреси приміщень, у яких зазначені суб`єкти господарювання здійснюють господарську діяльність, а також не встановлено, на якій підставі вони користуються відповідними приміщеннями.
49. У контексті наведеного слід урахувати, що заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу. Встановлення відсутності порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідності обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, під час розгляду справи по суті є самостійною та достатньою підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.
50. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 352/2316/17.
51. Виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права. Для цього частина четверта статті 9 КАС України покладає на суд обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для правильного з`ясування всіх обставин справи. Дієвість адміністративного судочинства залежить від того, наскільки повно і всебічно будуть підтверджені доказами обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
52. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
53. Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
54. Однак аналіз змісту судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій свідчить, що судами у цій справі не надавалася правова оцінка питанню наявності або відсутності порушеного права, свободи та(або) законного інтересу позивача оспорюваними діями відповідачів-1 та -2.
55. Указані обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.
56. Колегія суддів звертає увагу, що стаття 308 КАС України визначає межі перегляду судом апеляційної інстанції, за правилами якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
57. При цьому, у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції, згідно з вимогами підпунктів «а», «б», «в», «г», «ґ» пункту 3 частини першої статті 322 КАС України, зазначаються: встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи та (або) інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.
58. Приписами статті 242 КАС України закріплено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (частини перша-четверта).
59. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
60. Отже, оскільки, скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не з`ясував усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, що є порушенням норм процесуального права, то за правилами частин другої та четвертої статті 353 КАС України оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до цього суду на новий розгляд.
61. Зважаючи на наведені мотиви, Верховний Суд уважає передчасною перевірку оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції на предмет правильності застосування норм матеріального права, зокрема, положень статей 1, 15, 19, 20 Закону № 393/96-ВР та пунктів 4, 5, 8 Порядку № 930. 
VІ. Судові витрати
62. З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року скасувати та направити справу № 420/9844/20 на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
3. Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді | Н.В. Шевцова В.Е. Мацедонська   О.Р. Радишевська