Ухвала
28 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 220/2108/19
провадження № 61-14799ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,         
розглянув касаційну скаргу державного виконавця подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка Владислава Андрійовича на ухвалу Донецького апеляційного суду 
від 25 травня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка Владислава Андрійовича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка В. А. (далі - державний виконавець Подільського РВ ДВС у м. Києві Гладищенко В. А.) та просила суд: визнати бездіяльність державного виконавця Подільського РВ ДВС у м. Києві Гладищенка В. А. щодо ненадання до Головного управління пенсійного фонду України Київської області (далі - ГУ ПФУ Київської області) відомостей щодо визначення частки, яка підлягає утриманню з пенсії боржника поточних аліментів та складення розрахунку заборгованості, яка підлягає утриманню за всіма виконавчими листами протиправною, та такою що порушує права заявниці (стягувача); зобов`язати державного виконавця Подільського РВ ДВС у м. Києві Гладищенка В. А. надати до ГУ ПФУ Київської області розрахунок часток що підлягають утриманню з пенсії боржника 
ОСОБА_2 поточних аліментів та скласти розрахунок заборгованості, яка підлягає утриманню з урахуванням всіх виконавчих листів.
 
Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області 
від 28 грудня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано бездіяльність державного виконавця Подільського РВ ДВС 
у м. Київ Гладищенка В. А. в межах виконавчого провадження 
з примусового виконання виконавчого листа № 220/2108/19 неправомірними.
Зобов`язано державного виконавця Подільського РВ ДВС у м. Києві Гладищенка В. А. надати до ГУ ПФУ у Київській області чіткий розрахунок часток поточних аліментів, що підлягають утриманню 
з пенсії боржника ОСОБА_2 , з урахуванням всіх виконавчих листів та нарахувати заборгованість по аліментам, що підлягає утриманню 
з ОСОБА_2 .
Стягнуто з Подільського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.
 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, державний виконавець Подільського РВ ДВС у місті Києві Гладищенко В. А. 14 січня 2021 року подав апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків, а саме: подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та надати копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року 
продовжено державному виконавцю Подільського РВ ДВС у місті Києві Гладищенку В. А. процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 25 травня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою державного виконавця Подільського РВ ДВС у місті Києві Гладищенка В. А. на ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 28 грудня 2020 року, у зв`язку з ненаданням обґрунтованого клопотання про поновлення строків подачі апеляційної скарги.
 
Державний виконавець Подільського РВ ДВС у місті Києві 
Гладищенко В. А. 12 липня 2021 року повторно звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 28 грудня 2020 року.
 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 20 липня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою державного виконавця Подільського РВ ДВС у місті Києві Гладищенка В. А. на ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 28 грудня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського РВ ДВС 
у м. Києві Гладищенка В. А., заінтересована особа:  ОСОБА_2 
 
01 вересня 2021 року державний виконавець Подільського РВ ДВС 
у м. Києві Гладищенко В. А засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 травня 2020 року про відмову 
у відкритті апеляційного провадження (надійшла до суду 03 вересня 
2021 року), вякій просить скасувати оскаржуване судове рішення.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку подачі касаційної скарги, а причини пропуску строку подачі касаційної скарги не є поважними.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
У касаційній скарзі державний виконавець Подільського РВ ДВС 
у м. Києві Гладищенко В. А. заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги. Заявник вказав, що копія ухвали Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року отримана 31 травня 
2021 року, а 01 липня 2021 року апеляційну скаргу було подано повторно. Оскільки, Донецький апеляційний суд 26 липня 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження з підстав передбачених статей 358 ЦПК України, державним виконавцем Подільського РВ ДВС 
у м. Києві Гладищенком В. А. подана касаційна скарга на ухвалу Донецького апеляційного суду від 25 травня 2021 року. 
Дослідивши клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги Верховний Суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги слід відмовити виходячи 
з наступного.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Заявник вказав, що копію ухвали Донецького апеляційного суду 
від 25 травня 2021 року він отримав 31 травня 2021 року. Отже, останній тридцятий день подачі касаційної скарги припадає на 30 червня 
2021 року, середу.
Отже, з останнього дня касаційного оскарження (31 травня 2021 року), до моменту подачі касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного суду від 25 травня 2021 року (01 вересня 2021 року) пройшло 92 дня.
Заявником не вказано поважних причин, які завадили подати касаційну скаргу відразу після отримання оскаржуваної ухвали і протягом ще 92 днів після закінчення строку на касаційне оскарження.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення від 14 жовтня 2003 року).
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа 
Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним 
з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише 
з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
За таких обставин у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі частини третьої статті 394 ЦПК України.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання державного виконавця подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка Владислава Андрійовича про поновлення строку подачі касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного суду від 25 травня 2021 року відмовити.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
державного виконавця подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка Владислава Андрійовича на ухвалу Донецького апеляційного суду від 25 травня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка Владислава Андрійовича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                О. В. Білоконь 
                                                                                                       О. М. Осіян
                                                                                                         Н. Ю. Сакара