ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25856/20                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Балась Т.П.
                                                                                      Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Кобаля М.І.
                                                                 Коротких А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, викладене в листі від 15.10.2020 р. про відмову в здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 90% від місячної заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату мені пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ в первинній редакції, виходячи з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 16.09.2020 № 21-1635зп, починаючи з 01.10.2020, без обмеження її максимального розміру. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.10.2020 № 2600-0310-8/146818 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років виходячи з розміру 90% від місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 16.09.2020 № 21-1635зп без обмеження максимального розміру пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві  здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора від 16.09.2020 №21-1635зп, без обмежень її максимального розміру з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що Головним управлінням повторно 13.01.2021 р. №2600-0304-9/3627 зроблено запит до Пенсійного фонду України про надання роз`яснення щодо застосування Закону України «Про прокуратуру» для перерахунку пенсії у випадку, коли довідка про заробітну плату видана Офісом Генерального прокурора при роботі за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника військового прокурора. Відповідь від Пенсійного фонду України не надходила, отже, й рішення щодо перерахунку пенсії на підставі довідки від 16.09.2020 р. № 21-1635зп, не приймалось, що свідчить про передчасність звернення до суду.
31 травня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Також, 22 червня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшли додаткові документи по справі - лист-відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на звернення позивача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та з 2007 року отримує пенсію за вислугу років призначену на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ у розмірі 90% від заробітної плати.
16 вересня 2020 року Офісом Генерального прокурора видано ОСОБА_1 довідку №21-1635зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.
Вказана довідка Офісом Генерального прокурора видана ОСОБА_1 , відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. № 7(II)/2019 та від 26.03.2020 р. № 6-р/2020 за нормами чинними на 11.09.2020 р. за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника військового прокурора Центрального регіону України, яка становить всього 104 557,26 грн.
17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-1635зп від 16.09.2020 р.
Листом від 15 жовтня 2020 року № 2600-0310-8/146818 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило ОСОБА_1 , що перерахунок пенсії прокурорам Офісу Генерального прокурора на підставі довідок про розмір заробітної плати станом на 26.03.2020  р. здійснюється з 01.04.2020 р. та з урахуванням вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок здійснюється із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Щодо перерахунку пенсії на підставі довідки від 16.09.2020 р. № 21-1635зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника військового прокурора, виданою Офісом Генерального прокурора за нормами чинними станом на 11.09.2020 р. Головним управлінням направлено запит до Пенсійного фонду України.
Не погоджуючись із  вищевказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).
Згідно частини 1 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Відтак, після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Кабінету Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, листом від 15 жовтня 2020 року № 2600-0310-8/146818 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що перерахунок пенсії прокурорам Офісу Генерального прокурора на підставі довідок про розмір заробітної плати станом на 26.03.2020 р. здійснюється з 01.04.2020 р.  та з урахуванням вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок здійснюється із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.15)
Також, у вищевказаному листі відповідача зазначено, що  максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Щодо перерахунку пенсії на підставі довідки від 16.09.2020 р. № 21-1635зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника військового прокурора, виданою Офісом Генерального прокурора за нормами чинними станом на 11.09.2020 р. Головним управлінням направлено запит до Пенсійного фонду України.
З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.
15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, згідно підпункт1 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого, визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.
Частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від  23 жовтня 2019 року у зразковій справі № 825/506/18.
Отже, починаючи з 01 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
Разом з цим, впродовж 2015-2019 років Кабінетом Міністрів України не визначалося умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.  
Однак, у грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив Рішення від  13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним),  положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання Рішення № 7-р(II)/2019:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019, має право на перерахунок пенсії, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Згідно з положеннями статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Матеріали справи свідчать, що 16.09.2020 року Офісом Генерального прокурора на ім`я ОСОБА_1 видано довідку № 21-1635зп про те, що відповідно до Рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7(II)/2019 та від 26.03.2020 року № 6-р/2020 за нормами чинними на 11.09.2020 року за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника військового прокурора, яка становить всього 104557,26 грн.
Як було вищезазначено, 17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо перерахунку пенсії, відповідно до Закону № 1789-ХІІ, долучивши до вказаної заяви довідку № 21-1635зп від 16.09.2020 року.
Оскільки, у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019, частина 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ набрала чинності 13 грудня 2019 року, відтак, колегія суддів вважає, що саме з цієї дати позивач має право на перерахунок пенсії.
Даний висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 січня 2021 року у зразковій справі №560/2120/20.
Щодо посилання апелянта на передчасність вимог в частині обмеження пенсії максимальним розміром та визначення відсоткового розміру пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
Із оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, викладеного в листі від 15.10.2020 року про відмову в здійсненні перерахунку пенсії вбачається, що відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 90% від місячної заробітної плати та вказав, що такий перерахунок здійснюється у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, а також, послався на обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС  України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі № 760/16771/16-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2016 змінено та викладено другий-третій абзаци резолютивної частини у наступній редакції: 
«Зобов`язати Правобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 31.03.2016 здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ч. 12, 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру його середнього заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України № 18-1185зп від 30.08.2016 без обмеження максимального розміру пенсії.
Зобов`язати Правобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 31.03.2016 здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ч. 12, 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру його середнього заробітку, зазначеного у довідці військової прокуратури Центрального регіону України № 18/56пф від 01.09.2016 без обмеження максимального розміру пенсії.».
В решті постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2016 залишено без змін.
У зв`язку з цим, виплата пенсії позивачу здійснюється з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 року у справі № 760/16771/16-а без обмеження її максимального розміру у розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, а тому, у суду першої інстанції не було підстав для перегляду обставин, які вже були предметом судового розгляду у справі № 761/21991/16-а.
Вказане, також, спростовує доводи апелянта, що позивач у прохальній частині свого позову просив суд зобов`язати Управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 16.09.2020 № 21-1635зп, саме з 01.10.2020 без обмежень її максимального розміру, оскільки, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 року у справі № 760/16771/16-а пенсія позивачу здійснюється без обмеження її максимального розміру у розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, без конкретизації дати. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

   Суддя-доповідач                                                                                  Вівдиченко Т.Р.
          
   Судді                                                                                              Кобаль М.І.

                                                                                   Коротких А.Ю.