Ухвала
Іменем України
 
01 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 208/358/14-ц
провадження № 61-10558ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строків пред`явлення їх до виконання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - ТОВ «Спектрум Ессетс») звернулося до суду із заявою, в якій просило поновити строк пред`явлення виконавчих документів, виданих на виконання рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року у справі № 208/358/14-ц, та видати дублікати виконавчих листів про солідарне стягнення з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») заборгованості за кредитним договором від 16 серпня 2005 року № 8/2005/840К/082Н та судового збору в розмірі 76 557,70 грн.
 
Заява мотивована тим, що рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року частково задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 серпня 2005 року № 8/2005/840К/082Н та судовий збір в загальному розмірі 76 557,70 грн. На виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листи. Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2020 року було замінено стягувача у справі - ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Спектрум Ессетс» на підставі договору відступлення прав вимоги № GL3N017513. Згідно з відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23 вересня 2020 року № ТОВ-545-02 виконавчий лист з виконання рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року у справі    № 208/358/14 відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надходив до органів державної виконавчої служби та не перебуває на примусовому виконанні.
 
Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, в задоволенні заяви ТОВ «Спектрум Ессетс» відмовлено.
 
Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата оригіналу виконавчого листа. Однак ТОВ «Спектрум Ессетс» не надало доказів на підтвердження того, що виконавчі документи дійсно було втрачено. У справі взагалі відсутні будь-які дані про те, що після ухвалення рішення суду виконавчі листи видавалися судом або ж надсилалися стягувачу. Крім того, на час звернення ТОВ «Спектрум Ессетс» до суду із згаданою заявою закінчився визначений на час ухвалення рішення суду річний строк пред`явлення виконавчих документів до виконання. При цьому ТОВ «Спектрум Ессетс» не зазначило об`єктивних причин та обставин і не надало доказів на підтвердження того, що вказаний строк було пропущено саме з поважних причин та існують передбачені законом підстави для його поновлення.
 
23 червня 2021 року ТОВ «Спектрум Ессетс» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву.
 
Касаційна скарга ТОВ «Спектрум Ессетс» мотивована тим, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06. Рішення суду залишається невиконаним, що порушує його права як стягувача, тому в судів не було правових підстав для відмови у видачі дублікатів виконавчих документів. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 серпня 2020 року у справі № 904/9718/13 вказав, що Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу.
 
Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2021 року щодо відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Постанова апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не може бути переглянута судом касаційної інстанції, оскільки ухвала місцевого суду про відмову в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання переглядалася в апеляційному порядку на підставі пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України, яка відсутня в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки оскаржуване заявником судове рішення в частині відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному оскарженню в силу вимог закону, то у відкритті касаційного провадження в означеній частині необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2021 року щодо відмови у видачі дублікатів виконавчих документів також не підлягає відкриттю з огляду на таке.
 
Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Судами встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року частково задоволено позов ПАТ КБ «Надра». Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 74 840,34 грн заборгованості за кредитним договором та 1 717,36 грн судового збору, а всього - 76 557,70 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
На час ухвалення заочного рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), згідно зі статтею 22 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
 
Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2020 року задоволено заяву ТОВ «Спектрум Ессетс» про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено стягувача - ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Спектрум Ессетс» у виконавчих листах з виконання заочного рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року у справі № 208/358/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за яким солідарно стягнуто з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 серпня 2005 року № 8/2005/840К/082Н та судовий збір, в загальному розмірі 76 557,70 грн.
 
ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строків пред`явлення їх до виконання 02 жовтня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. 
 
З відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23 вересня 2020 року № ТОВ-545-02  вбачається, що виконавчий лист з виконання заочного рішення Заводського районного суду місті Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року у справі № 208/358/14 відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надходив до органів державної виконавчої служби та не перебував на примусовому виконанні.
 
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. 
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
 
Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
 
Встановивши, що ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів і поновлення строку для пред`явлення їх до виконання після закінчення встановленого статтею 22 Закону № 606-XIV строку та не навело поважних причин пропуску цього строку, а також не довело, що виконавчі листи були втрачені, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні його заяви.
 
Доводи касаційної скарги про неврахування правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, про те, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено, не заслуговують на увагу, оскільки обставини у справі № 2-6471/06 не є подібними до обставин, встановлених судами попередніх інстанцій в цій справі. Так, у справі № 2-6471/06 встановлено факт видачі виконавчого листа стягувачу. Натомість в цій справі відсутні відомості про видачу судом виконавчих документів і направлення їх до органів державної виконавчої служби.
 
Посилання заявника на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03 серпня 2020 року у справі № 904/9718/13 також не заслуговує на увагу, оскільки у вказаній справі стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів наказів у межах встановленого законом строку для пред`явлення їх до виконання. Натомість в цій справі суди попередніх інстанцій встановили, що стягувач пропустив установлений законом строк.
 
Обов`язок доведення факту втрати виконавчих документів та доведення поважності причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення їх до виконання, покладено на заявника. Оскільки заявник не довів вказаних обставин, то суди правильно відмовили в задоволенні його заяви.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.
 
Тому у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2021 року щодо відмови у видачі дублікатів виконавчих документів необхідно відмовити з наведених вище підстав.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
 
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строків пред`явлення їх до виконання.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук   В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко