УХВАЛА

02 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/4289/19
адміністративне провадження № К/9901/26327/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО» на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №360/4289/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
19.07.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО» на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №360/4289/19 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслана 14.07.2021).
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм НП(С)БО 16 «Витрати» за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах. На думку скаржника, обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, є замало для прийняття рішення, яке б було суворо обґрунтовано нормами П(С)БО 16 «Витрати», з урахуванням норм підпункту 138.3 за аналогією закону.
Верховний Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Залишаючи в силі податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 №00000501413, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, частково в сумі 585000 грн (в тому числі за податковим зобов`язанням в розмірі 468000 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 117000грн), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано правомірність заниження податку на прибуток у взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 . Перший апеляційний адміністративний суд встановив, що матеріалами справи підтверджено фактичне виготовлення продукції ТОВ «СЗХНО» з подальшою передачею права власності ТОВ «НВО «СЗХНО» відповідно до дилерської угоди, наявними у справі доказами підтверджено, що орендовані основні засоби не були задіяні у виробничому циклі підприємства, у зв`язку з відсутністю виробництва як такого на підприємстві у 2017 році. У зв`язку з чим підприємством завищено витрати задля заниження об`єкту оподаткування.
Тобто, в основу позиції суду апеляційної інстанції покладена оцінка наявних у матеріалах справи доказів, а не застосування норми права.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з рішенням суду. Скаржником не обґрунтовано неправильне застосування судом апеляційної інстанції норми матеріального права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СЗХНО» на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №360/4289/19 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва