Справа № 1217/260/12 
Провадження № 22-ц/810/299/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року                                                      місто Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Стахової Н. В.,
суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П., 
за участю секретаря 
судового засідання: Залюшного О. Г.,
прокурора          Фесенко Н.І.
учасники справи: 
скаржник - ОСОБА_1 ,
заявник - прокурор Міловського району в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міловського районного суду Луганської області від 12 квітня 2012 року, ухвалене у складі судді Шовкуна В.О. в приміщенні того ж суду 
за заявою прокурора Міловського району в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради про визнання спадщини на земельну ділянку (пай) відумерлою,

                                       в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року прокурор Міловського району в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилася спадщина.
У день смерті ОСОБА_2 за місцем проживання спадкодавця - с. Великоць Міловського району Луганської області відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) площею 11,43 га, ціна якої станом на 01.01.2012 згідно довідки відділу земельних ресурсів становить 83742,69 грн. 
Перевіркою встановлено, що протягом більш одного року після відкриття спадщини, будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися. 
У зв`язку з викладеним просив суд визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 у вигляді земельної частки (паю) відумерлою та передати її у власність територіальної громади с. Великоцької в особі Великоцької сільської ради.
Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 12 квітня 2012 року заяву прокурора Міловського району в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , у вигляді земельної частки (паю) площею 11,43 в умовно кадастрових гектарах на території Великоцької сільської ради. Передано у власність територіальної громади села Великоцьк в особі Великоцької сільської ради земельну частку (пай) площею 11,43 умовно кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_2 згідно сертифікату на земельну частку. 
В апеляційній скарзі   ОСОБА_1 , як особа яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси, просить скасувати рішення Міловського районного суду Луганської області від 12 квітня 2012 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог прокурора Міловського району в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), що перебувала у спілці селян «Батьківщина» села Великоцьк Міловського району Луганської області, розміром 11,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0051893, виданого 17.12.1996 на підставі рішення Міловської РДА від 26.11.1996 за № 395, зареєстрованого 24.02.1997 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 654. Скаржниця є спадкоємицею за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2 . Отримавши свідоцтво про право на спадщину 21.07.2017, ОСОБА_1 звернулася до Великоцької сільської ради із заявою про отримання у власність земельної ділянки після смерті свого чоловіка, але отримала відмову, оскільки рішенням Міловського районного суду Луганської області від 12.04.2012 спадщину після смерті ОСОБА_2 визнано відумерлою. Скаржниця зазначає, що оскаржуваним рішенням суду порушуються її права як спадкоємця. 
У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Старобільскої окружної прокуратури Луганської області просить скасувати рішення Міловського районного суду Луганської області від 12.04.2012, а заяву про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду, оскільки під час розгляду справи, судом першої інстанції не встановлено всіх суттєвих обставин справи. 
Ухвалою Луганської апеляційного суду від 06 липня 2021 року залучено до участі у справі в якості правонаступника Великоцької сільської ради - Міловську селищну раду Луганської області. 
У судове засідання ОСОБА_1 , представник Великоцької сільської ради не з`явилися, належним чином і в установленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. 
Від Міловської селищної ради надійшла письмова заява про слухання справи за відсутності представника.
В судовому засіданні прокурор просив рішення суду скасувати, а заяву залишити без розгляду за частиною 6 статті 294 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.  Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Отже, правовими підставами визнання спадщини відумерлою можуть бути: відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.
Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0051893, виданого 17.12.1996 на підставі рішення Міловської районної державної адміністрації від 26.11.1996 № 395, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Батьківщина» розміром 11,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, що підтверджується довідкою Марківської державної нотаріальної контори від 11.08.2011.
Згідно інформації відділу Держкомзему у Міловському районі від 31.01.2012 № 01-08/0045 за ОСОБА_2 згідно сертифіката серії ЛГ № 0051893 від 24.02.1997, зареєстрованого за № 654 значиться земельний пай площею 11,43 га.
27.08.1950 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_5 .
21.07.2017 ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у спілці селян «Батьківщина» села Великоцької Міловського району Луганської області, розміром 11,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0051893, виданого 17.12.1996 на підставі рішення Міловської районної державної адміністрації від 26.11.1996 № 395.
Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (1961 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка не приймала участі у розгляді справи, посилається на те, що вона є спадкоємицею першої черги за законом, отримала свідоцтво про право на спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 , тому вважає, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про її права та інтереси.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною третьою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).
Пунктом 8 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.  
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ в порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умови, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Висновок щодо застосування положень частини шостої статті 294 ЦПК України, викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 175/423/18.
Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою, то наявний спір про право цивільне.
За таких обставин, заява прокурора Міловського району в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради, правонаступником якої є Міловська селищна рада Луганської області про визнання спадщини відумерлою не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд в силу частини третьої статті 367 ЦПК України виходить за межі вимог апеляційної скарги та вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, а заяву прокурора Міловського району в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, п.4 ч.1 ст. 374, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Міловського районного суду Луганської області від 12 квітня 2012 року скасувати.
Заяву прокурора Міловського району в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради, правонаступником якої є Міловська селищна рада Луганської області про визнання спадщини на земельну ділянку (пай) відумерлою залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції. 
Дата складення повного тексту постанови - 09 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: