УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 362/7168/18
провадження № 61-7665ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,                        Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, 
 
ВСТАНОВИВ :
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретян І. О., старшого державного виконавця державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Маріуца Т. В., в якій просив:
-          визнати протиправними дії державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про відкриття провадження №53031569 від 02 грудня 2016 року;
-       скасувати рішення державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні №53031569, а саме: постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20 лютого                    2017 року, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 14 березня                    2017 року та заявку на реалізацію арештованого майна від 05 травня                   2018 року; 
-        скасувати рішення державного виконавця державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №30972340, а саме: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 березня 2016 року, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від                              16 березня 2016 року та постанову про закінчення виконавчого провадження від 16 березня 2016 року.
 
Скаргу обґрунтовує тим, що він не отримав копії постанови про відкриття виконавчого провадження, судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист, а про виконавче провадження він дізнався лише 04 грудня     2018 року. 
 
Зазначає, що виконавчий лист видано 2010 року, а заяву стягувач подав у                 2016 році, тобто виконавчий лист подано з пропуском строку пред`явлення його до виконання, і рішення суду про поновлення такого строку немає, а тому виконавче провадження відкрите з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, державним виконавцем порушено порядок дій під час передачі виконавчого провадження від одного органу до іншого.
 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду  Київської області від 14 грудня 2012 року в складі судді Кравченко Л. М., залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року в складі колегії суддів                 Кулікової С. В., Заришняк Г. М., Музичко С. Г., у задоволенні скарги відмовлено.
 
Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, виходив із того, що скарга є необґрунтованою, доводи боржника спростовуються матеріалами виконавчого провадження; скаржник не надав належних доказів, які саме дії чи бездіяльність державних виконавців та в який спосіб порушують його права; державним виконавцем вчинялися виконавчі дії відповідно до закону, у межах повноважень та у спосіб передбачений законом.
 
Апеляційний суд відхилив доводи про те, що виконавчий лист був виданий у                  2010 році, а заява стягувача була подано лише у 2016 році, а отже був пропущений трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки 02 грудня 2016 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке надійшло з відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Зазначає, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється та час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Повернення виконавчого документа стягувачу та відмова у відкритті виконавчого провадження не позбавляють права стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
 
07 травня 2021 року ОСОБА_1 через представника подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить скасувати їх як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального й процесуального права. Зазначає, що виконавчий лист подано з пропуском строку пред`явлення його до виконання, рішення суду про поновлення такого строку немає; судове рішення про стягнення заборгованості, а тому продаж квартири в рахунок примусового виконання такого рішення можливий лише у випадку зміни чи встановлення способу  і порядку виконання рішення, що зроблено не було.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначеними у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Суди встановили, що Васильківським міськрайонним судом Київської області                          07 серпня 2010 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» 90 460,62 доларів США заборгованості за кредитним договором, 44 174,11 грн пені, 24 950 грн штрафу за неналежне виконання зобов`язань щодо страхування предмету іпотеки та 1820 грн судових витрат.
 
Виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання до державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.
 
Постановою від 22 грудня 2010 року відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження.
 
У результаті вжитих державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення (згідно відповіді державної податкової інспекції України щодо номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, платник податків з таким податковим номером на обліку в органах державної податкової служби не перебуває, згідно відповіді ДПІ про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, інформація відсутня), окрім однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . 
 
16 березня 2016 року державний виконавець державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, керуючись пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого листа №2-1110/2010 до відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції у Київській області за місцезнаходженням майна.
 
02 грудня 2016 року до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві надійшов вказаний виконавчий лист, а також постанова про закінчення виконавчого провадження від 16 березня 2016 року.
 
02 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Очеретяною І. О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1110/2010, виданого 07 серпня 2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області.
 
Начальником Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до Глевахівської селищної ради направлено запит від 07 грудня 2016 року № 832/6 про надання відомостей щодо зареєстрованих осіб у спірній квартирі.
 
07 грудня 2016 року виконавець надіслав боржнику вимогу щодо присутності останнього при описі майна, який відбудеться 20 лютого 2017 року.
 
Постановою державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20 лютого 2017 року описано та накладено арешт на майно: однокімнатну квартиру  АДРЕСА_1 .
 
01 червня 2017 року боржнику направлено виклик державного виконавця.
 
Під час виконання виконавчого листа державним виконавцем установлено, що боржник у вказаній квартирі не проживає, у ній проживає жінка, яка неодноразово не впускала у квартиру державного виконавця для вчинення виконавчих дій.
 
Постановою державного виконавця призначено суб`єкта оціночної діяльності -  суб`єкта господарювання ТОВ «Українська Експертна Група».
 
Згідно звіту про оцінку спірної квартири від 25 квітня 2018 року вартість об`єкта оцінки становить 723 080 грн.
 
05 травня 2018 року до ДП «Сетам» направлено заяву на реалізацію арештованого майна.
 
Згідно довідки від 05 травня 2018 року при проведенні виконавчих дій було встановлено відсутність грошових коштів, належних боржнику, тобто майна попередньої черги.
 
Згідно довідки від 05 травня 2018 року оцінка майна сторонами виконавчого провадження не оскаржувалася.
 
10 жовтня 2018 року однокімнатна квартира  АДРЕСА_1 , реалізована у межах виконавчого провадження                           № 53031569 ДП «Сетам» на публічних торгах.
 
Відповідно до копій виконавчого провадження документи виконавчого провадження, зокрема і постанова про відкриття виконавчого провадження, надсилалися на адресу боржника за місцезнаходженням майна.
 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі - у редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання   рішень,   встановлених цим   Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
 
Згідно з статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 2-1) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 3) в інших передбачених законом випадках.
 
Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право   вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Державний виконавець вправі проводити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках та вкладах боржника в установах банків чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях на території, на яку поширюється юрисдикція України.
 
Відповідно до частини сьомої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
 
Згідно з статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
 
Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
 
Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.
 
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.
 
Згідно з частиною першою статті 28 Закону 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
 
Встановивши, що дії державного виконавця здійснені з дотриманням вимог закону, суди обґрунтовано відмовили в задоволенні скарги.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                  Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       В. І. Крат
 
                                                                                                                        М. М. Русинчук