ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                      Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.
20 липня 2021 р.	Справа № 520/15073/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Куп`янської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Куп`янської міської ради Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и в:
02.11.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Куп`янської міської ради Харківської області (далі - УПСЗН Куп`янської міської ради) в частині відмови донарахувати та виплатити йому щорічну до 5 травня інвалідам війни виплату разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірах: інвалідам війни І групи - десять мінімальних пенсій за віком у відповідності до  ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII), оскільки він є особою з інвалідністю внаслідок війни І групи;
- зобов`язати УПСЗН Куп`янської міської ради Харківської області донарахувати та виплатити йому щорічну до 5 травня інвалідам війни виплату разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірах: інвалідам війни І групи - десять мінімальних пенсій за віком у відповідності до  ст.13 Закону  № 3551-ХІІ, за вирахуванням раніше сплаченої суми у розмірі 4.120  грн. а саме: розмір мінімальної пенсії за віком станом на 01.01.2020 року 1.638 грн. х 10 = 16.380 грн. - 4.120 грн. - 12.260 грн. 
Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що він перебуває на обліку в УПСЗН Куп`янської міської ради як особа з інвалідністю внаслідок війни І групи, а тому відповідно до ст. 13 Закону  № 3551-XII має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених цим законом. Проте в відповідач виплатив вказану допомогу у розмірі, встановленому  постановою Кабінету Міністрів України від  19.02.2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»  (далі - Постанова КМУ № 112), на підставі п. 26  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України. Водночас у 2020 році після прийняття  Конституційним Судом України Рішення від 27.02.2020 року № 3-р/2020  він набув право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, передбаченому  ст. 13 Закону  № 3551-XII. Однак УПСЗН Куп`янської міської ради на його звернення протиправно відмовило в нарахуванні та виплаті недоплаченої суми допомоги.
Окремо позивач зазначив, що УПСЗН Куп`янської міської ради у листі про відмову у виплаті вказує на те, що виплата щорічної разової грошової допомоги ним проводилась у 2020 році відповідно до Паспорта бюджетної програми, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 17.03.2020 року № 216, яким визначені за КПКВК 2501150 чіткі розміри щорічної разової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ № 112. Через те, що УПСЗН Куп`янської міської ради не є розпорядником бюджетних коштів, відповідач зазначає про те, що належним органом, який може нести відповідальність у даному випадку є Міністерство соціальної політики. Такі доводи вважає безпідставними, оскільки УПСЗН Куп`янської міської ради визначений відповідальним органом, який зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків шляхом нарахування і виплати одноразової грошової допомоги.
У відзиві на адміністративний позов відповідач УПСЗН Куп`янської міської ради, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначив, що відповідно до чинного бюджетного законодавства головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» є Міністерство соціальної політики України. УПСЗН, як розпорядник коштів нижчого рівня здійснюють видатки до виплати разової грошової допомоги до 5 травня в межах доведених до них Департаментом соціального захисту населення Харківської облдержадміністрації (розпорядник коштів другого рівня), обсягів бюджетних призначень за напрямками та розмірами, визначеними Паспортом бюджетної програми на 2020 рік Міністерства соціальної політики України за КПКВК 2501120 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною», затвердженим наказом Міністерства соціальної політики № 216 від 17.03.2020 року. Паспортом бюджетної програми встановлені завдання, напрямки використання бюджетних коштів, результативні показники, із зазначенням контингенту та розмірів виплат по відповідній програмі. Видатки на здійснення виплат разової грошової допомоги у збільшених розмірах Паспортом бюджетної програми не передбачені.
Також, відповідач зазначив, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Кабінетом Міністрів України зміни до постанови КМУ № 112 щодо розмірів разової грошової допомоги внесено не було.  
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року (рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження) задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність УПСЗН Куп`янської міської ради Харківської області в частині відмови донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну до 5 травня інвалідам війни виплату разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірах: інвалідам війни І групи - десять мінімальних пенсій за віком у відповідності до  ст.13 Закону № 3551-XII, оскільки він є особою з інвалідністю внаслідок війни І групи.
Зобов`язано УПСЗН Куп`янської міської ради Харківської області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну до 5 травня інвалідам війни виплату разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірах: інвалідам війни І групи - десять мінімальних пенсій за віком у відповідності до  ст.13 Закону № 3551-ХІІ, за вирахуванням раніше сплаченої суми у розмірі 4.120 грн., а саме (розмір мінімальної пенсії за віком станом на 01.01.2020 року 1.638 грн. х 10 = 16.380 грн. - 4.120 грн. - 12.260 грн.
Висновок суду вмотивований тим, що з 27.02.2020 року приписи п. 26  розділу VI Бюджетного кодексу України  у частині дії  ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та приписи  ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  у редакції п. 20  Розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік"  об`єктивно не можуть запроваджувати правил призначення та виплати допомоги до 5 травня учасникам бойових дій. З прийняттям  Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року № 3-р/2020  розмір разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю 1 групи у 2020 році становить 10 мінімальних пенсій за віком.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі УПСЗН Куп`янської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. Крім того, відповідач зазначив, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не залучив до участі у справі Кабінет Міністрів та Міністерство соціальної політики України як належних відповідачів, Міністерство фінансів України та Міністерство у справах ветеранів України як третіх осіб, хоча оскаржуване рішення безпосередньо впливає на їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Також, відповідач зазначив, що згідно із ч. 4 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами 1-3 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом, а не для визначення розміру грошової виплати.
На час розгляду справи, відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи. 
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом установлено, що  ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни, інвалідом І групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 16).
ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПСЗН Куп`янської міської ради як отримувач щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. В квітні 2020 року позивач отримав вказану допомогу в розмірі 4.120 грн (а.с. 18).
24.09.2020 року позивач звернувся до УПСЗН Куп`янської міської із заявою про перерахунок та виплату йому відповідно до  ст. 13 Закону № 3551-ХІІ разової грошової допомоги у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням раніше сплаченої суми у розмірі 4.120  грн. а саме: розмір мінімальної пенсії за віком станом на 01.01.2020 року 1.638 грн. х 10 = 16.380 грн. - 4.120 грн. - 12.260 грн (а.с. 19).
УПСЗН Куп`янської міської ради листом від 12.10.2020 року № 5164-16/03 повідомило позивачу, що згідно постанови КМУ № 112 йому була виплачена разова грошова допомога в квітні 2020 року в розмірі 4.120 грн, як особі з інвалідністю внаслідок війни 1 групи. Крім того, зазначено, що УПСЗН Куп`янської міської ради не може самостійно нарахувати та виплатити йому разову грошову допомогу в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком через відсутність бюджетних призначень чи асигнувань. З метою вирішення питання щодо нарахування та виплати громадянам разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-рп/2020 Департамент соціального захисту населення Харківської області звернувся до Міністерства соціальної політики України з проханням сприяти у вирішенні питання щодо законодавчого врегулювання зазначеної виплати та відповідності розмірів виплат бюджетним призначенням (встановлення відповідних бюджетних асигнувань), тому в разі надходження з державного бюджету додаткових коштів, УПСЗН негайно виплатить йому разову грошову допомогу до 5 травня в розмірах встановлених ст. 13 Закону № 3551-ХІІ (а.с. 20).
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне. 
  Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно із ч. другою  статті 95 Конституції України  виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Пунктом 3  ст. 116 Конституції України  визначено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.
Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011  та  від 25.01.2012 року № 3-рп/2012  підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.
  Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає  Закон № 3551-XII.
01.01.1999 року набрав чинності  Закон № 367-ХІV, яким  статтю 13 Закону № 3551-XII  доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».
Підпунктом «б» п.п. 2 п. 20  розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  (далі - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини ст. 13 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої  щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008  зміни, внесені п.п. «б» п.п 2 п. 20  розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.
Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення  ст. 13 Закону № 3551-XII  застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. 1  ст. 17 Закону № 3551-XII  фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього  Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.
Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються   Бюджетним кодексом України.
Згідно із п.п. 5 п. 63  розділу І Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин»  розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетний кодекс України  доповнено п. 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей  12,  13,  14,  15  та  16 Закону № 3551-XII  застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Конституційний Суд України Рішенням від 27.02.2020 року № 3-р/2020  визнав таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), окреме положення п. 26  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України  у частині, яка передбачає, що норми і положення статей  12,  13,  14,  15  та  16 Закону  № 3551-XII  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При цьому Конституційний Суд України у п. 2.2 мотивувальної частини вказаного  Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22.05.2008 року № 10-рп/2008,  дійшов висновку про те, що   Бюджетним кодексом України  не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин  Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020  відновлено дію ч. 5  ст. 13 Закону № 3551-XII  у редакції  Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Водночас Кабінет Міністрів України у постанові № 112 установив, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої  Законом № 3551-XII, особам з інвалідністю внаслідок війни І групи здійснюється у розмірі 4.120 грн (п.п. 1 п. 1), тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою  статті 13 цього Закону.
Отже, на час виплати ОСОБА_1 у квітні 2020 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли  Закон № 3551-XII  і постанова КМУ № 112.
Виходячи із визначених у ч. 4  ст. 7 КАС України  загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги  особам з інвалідністю внаслідок війни  у 2020 році слід застосовувати не постанову КМУ № 112, а  Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.
  З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що разова грошова допомога  до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися особам з інвалідністю внаслідок війни у розмірі, встановленому ч. 5  ст. 13 Закону № 3551-XII  у редакції  Закону № 367-ХІV.
Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.
Відповідно до ч. 1  ст. 28 Закону № 1058-ІV  мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Таким  законом  є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Згідно із ч. 4  ст. 28 Закону № 1058-ІV  мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.
Закон № 1058-ІV  є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.
Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.
Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме ч. 1  ст. 28 Закону № 1058-ІV, а відтак доводи скаржника про неможливість застосування вказаної норми є безпідставними.
Відповідно до ч. 1  ст. 17-1  Закону № 3551-XII  щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених  статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 423, Мінсоцполітики є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та осіб, на яких поширюється дія  Закону № 3551-XII  в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, у сфері здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та з питань захисту прав дітей.
Підпунктом 41 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія  Закону № 3551-XII.
Відповідно до п. 1 Положення про УПСЗН Куп`янської міської ради Харківської області, затвердженого рішенням VII сесії Куп`янської міської ради VIIІ скликання від 23.04.2021 року № 212 - VIIІ, УПСЗН є самостійною юридичною особою в структурі міської ради, підзвітне та підконтрольне Куп`янській міській раді Харківської області і підпорядковується Куп`янському міському голові (а.с. 96-103). 
До основних завдань УПСЗН Куп`янської міської ради належать, зокрема: призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій, пільг та інших соціальних виплат, встановлених законодавством, призначення субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; виконання функцій головного розпорядника коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання програм соціального захисту населення за рахунок коштів міського бюджету та субвенцій з державного і обласного бюджету.
Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи є органом, уповноваженим здійснювати виплату вказаної допомоги.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що виплата щорічної разової грошової допомоги ним проводилась у 2020 році відповідно до Паспорта бюджетної програми, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 17.03.2020 року № 216, яким визначені чіткі розміри щорічної разової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ № 112, тому УПСЗН Куп`янської міської ради не є розпорядником бюджетних коштів, а належним органом, який може нести відповідальність у цьому випадку, є Мінсоцполітики, оскільки у квітні 2020 року разова грошова допомога до 5 травня була виплачена позивачу УПСЗН Куп`янської міської ради, то саме останній є належним відповідачем у справі.
Згідно із ч. 1 та 2  ст. 6 КАС України  суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.
Відповідно до ч. 1  ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-VI «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують при розгляді справ  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод  (далі - Конвенція) і практику ЄСПЛ як джерело права.
За змістом правової позиції ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Відмова УПСЗН Куп`янської міської ради в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному  Законом № 3551-XII,  порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього  Закону  є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України»).
З урахування вказаного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну до 5 травня інвалідам війни виплату разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірах: інвалідам війни І групи - десять мінімальних пенсій за віком у відповідності до  ст.13 Закону № 3551-XII, оскільки він є особою з інвалідністю внаслідок війни І групи та зобов`язання УПСЗН Куп`янської міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну до 5 травня інвалідам війни виплату разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірах: інвалідам війни І групи - десять мінімальних пенсій за віком у відповідності до  ст.13 Закону № 3551-ХІІ, за вирахуванням раніше сплаченої суми у розмірі 4.120 грн., а саме (розмір мінімальної пенсії за віком станом на 01.01.2020 року 1.638 грн. х 10 = 16.380 грн. - 4.120 грн. - 12.260 грн.
Інші доводи апеляційної скарги відповідача означених висновків колегії суддів не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Куп`янської міської ради Харківської області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року, - без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
          Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 30 липня 2021 року.