ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року	Львів	Справа № 140/4593/21 пров. № А/857/9615/21	

Восьмий  апеляційний  адміністративний  суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року про відмову у відкритті провадження, головуючий суддя – Ковальчук В.Д., постановлена у м. Луцьк, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення недоотриманого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

                                                     В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Національної поліції України, в якому просив стягнути недоотриманий середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 105 109,32 грн.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення недоотриманого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на неї, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що при стягненні середньої заробітної плати та за час затримки виконання судового рішення не було враховано підвищення посадового окладу в лютому 2020 року.  
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що існують рішення суду, що набрали законної сили, з того самого фактичного предмету спору (стягнення середньої заробітної плати) і між тими самими сторонами.
Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих же підстав.
Відтак, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі № 140/4379/20, яке набрало законної сили 01.12.2020 року, зокрема стягнуто з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 150 975,00 грн.
Також рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року у справі № 140/17095/20, яке набрало законної сили 06.03.2021 року, стягнуто з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду за період з 08 серпня 2020 року по 21 вересня 2020 року.
Обґрунтовуючи вимоги даного спору позивач вказує на те, що у порушення вимог законодавства про працю при виконанні вказаних судових рішень щодо виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання судового рішення, не враховано положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2020 року №16 “Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15”, згідно з якою з 01.01.2020 підвищено посадові оклади державних службовців.
Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України посадовий оклад головного спеціаліста державного органу, юрисдикція якого поширюється на всю територію України з 01.01.2020 року збільшено до 8500 грн.
Позивач зазначає, що підвищення посадового окладу не було враховано під час обчислення його середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що фактично позивач не погоджується з рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі № 140/4379/20 та від 03.02.2021 року у справі № 140/17095/20 в частині розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню на його користь за час вимушеного прогулу.
Суд звертає увагу на те, що така незгода не позбавляла ОСОБА_1 оскаржити вказані рішення в апеляційному та касаційному порядку.
Враховуючи те, що існують рішення суду, що набрали законної сили, з того самого предмету спору і між тими самими сторонами, вірним є висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі №140/4593/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 08.07.2021 року.