П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3371/21	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
           Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.
                         при секретарі:               Шатан В.О.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:
          У березні 2021р. ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просив визнати  протиправною  та  скасувати постанову  за №237018 від 8.02.2021р. про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500грн..
          В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у грудні 2020р. посадовими особами Укртрансбезпеки проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом позивача, за результатами чого складено акт за №263347 від 8.12.2020р., у висновках якого встановлено перевищення габаритно-вагових норм. На підставі встановленого порушення, відповідачем прийнято постанову за №237018 від 8.02.2021р. про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.
Позивач зазначив, що відповідно до акту №263347  від  8.12.2020р. в  якості  правопорушника  було  вказано  ОСОБА_1 , а не перевізника вантажу, яким є ТОВ «ТЕП  Вертикаль».
Також, позивач вказав, що габаритно-ваговий контроль здійснено без залучення відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору та водієві не надавались документи, на   підставі яких було проведено перевірку. Поряд з цим, як зазначив позивач, водій повідомив перевіряючих, що вантаж сипучий та може переміщуватись при русі, що не було враховано відповідачем та, що відсутність належно затвердженої методики проведення зважування вантажів на габаритно-вагових комплексах усіх типів призводить до вищевказаних порушень у габаритно-ваговому  контролі.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи Укртрансбезпеки приймаючи оскаржувані рішення діяли в межах своїх повноважень та у відповідності до чинних норм законодавства України, оскільки позивачем дійсно здійснювалось перевезення вантажу із перевищенням нормативних вагових параметрів.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, не спростовано матеріалами справи, що 8.12.2020р.   посадовими   особами Центрального     міжрегіонального     управління   Укртрансбезпеки проведено перевірку позивача з питань додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів  і вантажів  автомобільним  транспортом та встановлено перевищення встановлених  законодавством України  габаритно-вагових норм від 5%   до 10% при   перевезенні   вантажу без   відповідного   дозволу, а   саме автомобілем   марки DAF р/н НОМЕР_1 з   напівпричепом н/пр–контейнеровозом марки RENDERS р/н НОМЕР_2 , про що в цей же день  складено акт за  №263347 (а.с.17). Так, в акті встановлено   перевищення на одиночну вісь - 11,84т при   нормативно   допустимому 11т та на строєну вісь 25,4т при  нормативно допустимому - 24т (а.с.14).
На       підставі  встановлених порушень, посадовими особами Південного  міжрегіонального  управління  Укртрансбезпеки  8.02.2021р. прийнято постанову за №237018 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500рн. (а.с.18).
          Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій та рішень посадових осіб Укртрансбезпеки, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
          Приписами ч.2  ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого  постановою КМУ за №103 від 11.02.2015р.  (надалі - Положення №103) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Положеннями пп.1 п.4 Положення №103 встановлено, що основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
У відповідності до пп.15,27 п.5 Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Таким чином, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
За правилами ч.2  ст.29 ЗУ «Про дорожній рух»,  з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється КМУ.
Згідно зі  ст.33 ЗУ «Про автомобільні дороги»,  рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному КМУ.
Положеннями п.2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених  постановою КМУ за №30 від 18.01.2001р.  (надалі - Правила №30), передбачено, що транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5  Правил дорожнього руху.
Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5  Правил дорожнього руху  (п.3 Правил №30).
В свою чергу, приписами п.22.5  ПДР України, затверджених  постановою КМУ за №1306 від 10.10.2001р. визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35м), за довжиною 22м (для маршрутних транспортних засобів 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18т, строєні 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме із акту про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за №263347 від 8.12.2020р. на момент зважування перевищення встановлених п.22.5 ПДР України вагових норм складало від 5%   до 10% при   перевезенні   вантажу, а саме перевищення на одиночну вісь - 11,84т при   нормативно   допустимому 11т та на строєну вісь 25,4т при  нормативно допустимому - 24т.
Положеннями п.4 Правил №30 встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до  Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній дозвіл чи документ, який би дозволяв рух автомобільною    дорогою Н14 «Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» - вантажному транспортному засобу марки DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом н/пр–контейнеровозом марки RENDERS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5  ПДР на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим  Постановою КМУ за №879 від 27.06.2007р.  (надалі - Порядок №879).
Положеннями пп.4 п.2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
У відповідності до п.3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Пунктом 15 вказаного Порядку передбачено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, підприємства Укравтодору, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Згідно з п. 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що посадові особи Укртрансбезпеки складаючи оскаржуваний акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових та габаритних параметрів, розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, діяли в межах своїх повноважень та на підставі діючих норм законодавства України, оскільки позивачем не надано до суду дозволу чи документа про внесення плати за проїзд автомобільною дорогою Н14 «Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» - вантажному транспортному засобу марки DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом н/пр–контейнеровозом марки RENDERS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Що стосується посилань апелянта на те, що вантаж, який перевозився (шрот соняшника), є сипучим, у зв`язку із чим його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, то судова колегія вважає такі посилання помилковими, оскільки автомобіль на вагу заїжджає повільно - зі швидкістю не більше 5-6км на годину, водночас така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу.
Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що на ділянках дороги де здійснюється габаритно-ваговий контроль розміщуються попереджувальні інформаційно-вказівні знаки (габаритно-ваговий контроль ), знаки пріоритету (знак 2.2. «Стоп»), заборонні знаки (знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50км/год) про допустиму швидкість транспортного засобу, що виключає можливість екстреного гальмування при проведенні габаритно-вагового контролю.
Що стосується посилань апелянта на те, що в матеріалах справи міститься ТТН №333 від 7.12.2020р.,   складена   про те, що перевізником товару, здійсненого транспортним засобом марки DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом н/пр–контейнеровозом марки RENDERS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за вказаною ТТН є ТОВ «ТЕП ВЕРТИКАЛЬ» (а.с.23), а тому оскаржувана постанова складено відносно неналежного суб`єкта господарювання, то судова колегія звертає увагу на те, що будь-яких доказів реальності здійснення перевезення ТОВ «ТЕП ВЕРТИКАЛЬ» товару, щодо габаритно-вагового   контролю якого   встановлено   порушення   та накладено штраф,   до суду надано   не було.
Окрім того, як вбачається з акту перевірки за №263347 від 8.12.2020р. зазначена   ТТН   не   надавалась     водієм   під   час   перевірки.
Разом з тим, позивач не був позбавлений права  під час  розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, надати   пояснення та/або додаткові докази Південному  міжрегіональному  управлінню  Укртрансбезпеки, щодо складення документів відносно неналежної особи.
Таким чином, судова колегія вважає, що в даному випадку саме позивач, який є власником   транспортного   засобу DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом н/пр–контейнеровозом марки RENDERS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.19), є перевізником і, відповідно, несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів. Належних та допустимих   доказів на   спростування   вказаного до суду надано не було.
Що стосується доводів позивача про  відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі та вказане є підставою для виникнення об`єктивних сумнівів у достовірності результатів зважування, то судова колегія зазначає, що вимога щодо необхідності використання під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпекою або її територіальними органами методики, затвердженої Мінекономрозвитку, яка була закріплена у п.19 Порядку №879, виключена з 8.09.2017р. на підставі  постанови КМУ за №671 від 30.08.2017р..
Отже, оскільки п.19 Порядку №879 виключено, то наявність у терміні «вимірювання» посилання на методику, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не свідчить про наявність у відповідача обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 . 
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021р. -  залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                                                            Повний текст судового рішення виготовлений 12 липня 2021р.

Головуючий:                                                                                           Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                                        А.В. Крусян

                                                                                                 О.В. Яковлєв